EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62017CC0492
Opinion of Advocate General Campos Sánchez-Bordona delivered on 26 September 2018.#Südwestrundfunk v Tilo Rittinger and Others.#Request for a preliminary ruling from the Landgericht Tübingen.#Reference for a preliminary ruling — State aid — Article 107(1) TFEU — Article 108(3) TFEU — Public broadcasting institutions — Financing — Legislation of a Member State under which all adults possessing a dwelling within the country are required to pay a contribution to public broadcasters.#Case C-492/17.
M. Campos Sánchez-Bordona főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2018. szeptember 26.
Südwestrundfunk kontra Tilo Rittinger és társai.
A Landgericht Tübingen (Németország) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
Előzetes döntéshozatal – Államok által nyújtott támogatások – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése – Közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek – Finanszírozás – Tagállami szabályozás, amely arra kötelez minden, belföldön lakóhellyel rendelkező nagykorú személyt, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatóknak díjat fizessen.
C-492/17. sz. ügy.
M. Campos Sánchez-Bordona főtanácsnok indítványa, az ismertetés napja: 2018. szeptember 26.
Südwestrundfunk kontra Tilo Rittinger és társai.
A Landgericht Tübingen (Németország) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
Előzetes döntéshozatal – Államok által nyújtott támogatások – Az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése – Az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése – Közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek – Finanszírozás – Tagállami szabályozás, amely arra kötelez minden, belföldön lakóhellyel rendelkező nagykorú személyt, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatóknak díjat fizessen.
C-492/17. sz. ügy.
ECLI identifier: ECLI:EU:C:2018:777
FŐTANÁCSNOK INDÍTVÁNYA
Az ismertetés napja: 2018. szeptember 26. ( 1 )
C‑492/17. sz. ügy
Südwestrundfunk
kontra
Tilo Rittinger,
Patric Wolter,
Harald Zastera,
Dagmar Fahner,
Layla Sofan,
Marc Schulte
(a Landgericht Tübingen [tübingeni regionális bíróság, Németország] által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem)
„Előzetes döntéshozatal – Állami támogatások – Olyan tagállami szabályozás, amely a nemzeti területen lakással rendelkező valamennyi nagykorú személyt arra kötelezi, hogy hozzájárulást fizessen a közszolgálati műsorszolgáltató vállalkozásoknak”
1. |
A közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek által Németországban nyújtott szolgáltatások azon alkotmányos kötelezettségnek felelnek meg, amely a szabad véleménynyilvánításról, az előadóművészi és tudományos kommunikáció eszközeinek szabadságáról szóló Grundgesetz (alaptörvény) 5. cikkéből fakad. A Bundesverfassungsgericht (szövetségi alkotmánybíróság, Németország) úgy értelmezte, hogy az említett rendelkezés előírja, hogy e szolgáltatásokat a pártatlanság és a sokszínűség, a tárgyilagosság és a műsorok tartalmi egyensúlyának biztosításával kell nyújtani. ( 2 ) |
2. |
Mivel a szövetségi államok (Länder) jogalkotási hatáskörrel rendelkeznek a közszolgálati műsorszolgáltatás területén, a közszolgálati televíziók létrehozását és kezelését, valamint a szövetségi szinten történő szolgáltatásnyújtásukat az említett államok közötti számos államszerződés szabályozta. Ebből következően a közszolgálati szervezeteket (nemzeti szinten az ARD, ZDF, ( 3 ) regionális szinten pedig például az SWR ( 4 )) olyan bevételekből finanszírozzák, amelyek alapvetően három forrásból származnak: a műsorszolgáltatási hozzájárulás (amely a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgya), ( 5 ) a reklámhelyek értékesítése és más kereskedelmi tevékenységek. |
3. |
2007‑ben a Bizottság kimondta, ( 6 ) hogy a német közszolgálati műsorszolgáltatás finanszírozásának módszere „létező támogatásnak” minősíthető a 659/1999 rendelet ( 7 ) 1. cikke b) pontjának i. alpontja értelmében. A 2007. évi határozatában azonban a Bizottság talált néhány olyan elemet, amely alapján az összeegyeztethetetlen volt a belső piaccal, ezért felhívta a német kormányt intézkedések meghozatalára, amire sor is került. Egyik intézkedés sem érintette a jelen előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyát képező hozzájárulást (korábban díj). |
4. |
2013‑ban hatályba lépett e finanszírozási mód módosítása: röviden, ha ezen időpontig a lakáson belül található, televíziós műsorok vételére szolgáló, minden egyes készülék birtoklása után díjat számítottak fel, ezen időponttól kezdve elegendő a lakás egyszerűen tulajdonosként vagy bérlőként való birtoklása. ( 8 ) |
5. |
A hozzájárulás kiszámítására vonatkozó új feltételt több német bíróság előtt megtámadták, ( 9 ) így többek között a Landgericht Tübingen (tübingeni regionális bíróság, Németország) előtt is, amely a hozzájárulásnak az uniós joggal való összeegyeztethetősége kapcsán felmerülő kétségeit a Bíróság elé terjeszti. |
6. |
A jelen indítvány, a Bíróság útmutatása szerint, előzetes döntéshozatal céljából az állami támogatásokra vonatkozóan előterjesztett kérdések vizsgálatára korlátozódik. |
I. Jogi háttér
A. Az uniós jog
1. Az EUMSZ mellékletét képező 29. jegyzőkönyv
7. |
Különös figyelemmel a tagállamok közcélú műsorszolgáltatási rendszere által az egyes társadalmak demokratikus, társadalmi és kulturális igényeivel és a médiapluralizmus megőrzésének követelményével kapcsolatban betöltött fontos szerepre, ahogy azt az első preambulumbekezdés kifejezi, az Amszterdami Szerződés ( 10 ) által bevezetett, az EUMSZ mellékletét képező, a tagállamokban történő közcélú műsorszolgáltatás rendszeréről szóló 29. jegyzőkönyv így szól: „A Szerződések rendelkezései nem érintik a tagállamok azon a hatáskörét, hogy közszolgálati műsorszolgáltatást finanszírozzanak, amennyiben az ilyen finanszírozást a műsorszolgáltató szervezeteknek az egyes tagállamok által rájuk ruházott, meghatározott és megszervezett közszolgálati feladat ellátásához nyújtják, és amennyiben az ilyen finanszírozás az Unión belüli kereskedelmi és versenyfeltételeket nem befolyásolja a közös érdekkel ellentétes mértékben, ugyanakkor e tekintetben a közszolgálati feladat megvalósulását is figyelembe kell venni.” |
2. A 659/1999 rendelet
8. |
Az 1. cikk értelmében: „E rendelet alkalmazásában:
[…]
[…]”. |
3. A 794/2004/EK rendelet ( 11 )
9. |
A (4) preambulumbekezdés kimondja:
|
10. |
A 4. cikk előírja, hogy: „(1) A 659/1999 rendelet 1. cikkének c) pontja alkalmazásában létező támogatás módosítása alatt – a tisztán formai vagy adminisztratív jellegű módosítások kivételével – minden olyan változtatás értendő, amely nem befolyásolhatja a támogatási intézkedésnek a közös piaccal való összeegyeztethetőségének értékelését [helyesen: módosítása alatt bármilyen változtatás értendő, kivéve a tisztán formai vagy adminisztratív jellegű módosításokat, amelyek nem befolyásolhatják a támogatási intézkedés közös piaccal való összeegyeztethetőségének értékelését]. A létező támogatási program eredeti költségvetésének legfeljebb 20%‑os emelése azonban nem tekinthető a fennálló [helyesen: létező] támogatási program módosításának. […]” |
4. Az állami támogatás szabályainak a közszolgálati műsorszolgáltatásra történő alkalmazásáról szóló bizottsági közlemény ( 12 )
11. |
A 21. pontjában megállapítja: „A [107.] cikk (1) bekezdése szerint az állami beavatkozás hatása, nem pedig célja a döntő tényező annak állami támogatás jellege vizsgálatakor. A közszolgálati műsorszolgáltatókat általában az állami költségvetésből vagy a műsorszóró berendezések tulajdonosaira kirótt díjakból finanszírozzák. […] Ezek a pénzügyi intézkedések általában az állami hatóságoknak tulajdoníthatók, és állami források juttatásával járnak […].” |
B. A német jog
12. |
A szövetségi tartományok közötti közcélú műsorszolgáltatási államszerződések közül a jelen jogvita szempontjából ki kell emelni: a) a műsorszolgáltatásról és a távközlési eszközökről szóló államszerződést; ( 13 ) b) a műsorszolgáltatás finanszírozásáról szóló államszerződést ( 14 ) és c) a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló államszerződést. ( 15 ) |
1. A műsorszolgáltatásról szóló államszerződés
13. |
A 12–14. cikk fekteti le azon alapelveket, amelyeken Németországban a közcélú műsorszolgáltatás finanszírozása alapszik. A pénzügyi támogatásnak lehetővé kell tennie, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatás ellássa az Alkotmány és a törvény által meghatározott feladatokat, biztosítva annak fenntartását és fejlesztését. |
14. |
A 13. cikk felsorolja a finanszírozás három alappillérét (a műsorszolgáltatási hozzájárulások, reklám és egyéb bevételek), és hangsúlyozza, hogy a bevételek fő forrását a hozzájárulásoknak kell képezniük. |
15. |
Bizottságot hoznak létre a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek pénzügyi igényeinek felügyeletére és meghatározására. ( 16 ) A 14. cikk értelmében az említett igényeket gazdasági és hatékonysági elvek alapján kell kiszámítani, ideértve az észszerűsítési lehetőségeket a közszolgálati szervezetek által megállapított előrejelzések alapján. |
16. |
Az összegének meghatározása céljából a 14. cikk (4) bekezdése a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló államszerződésre utal. |
2. A műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló tartományi törvény ( 17 )
17. |
Mivel a szövetségi államok feladata a hivatkozott államszerződések jogszabályaikba foglalása, meg kell említeni a baden‑württenbergi tartományi törvényt, amelynek az uniós joggal való összeegyeztethetőségére irányul a kérdést előterjesztő bíróság kérdése. |
18. |
Az 1. § megállapítja: „A műsorszolgáltatási hozzájárulás célja a [műsorszolgáltatási államszerződés] 12. cikkének (1) bekezdése értelmében vett közszolgálati műsorszolgáltatás és az ugyanezen államszerződés 40. cikkében meghatározott feladatok megfelelő finanszírozásának biztosítása.” |
19. |
A 2. § értelmében: „(1) A magánszektorban minden lakás után műsorszolgáltatási hozzájárulást kell fizetni, amely a lakás birtokosát (a hozzájárulás fizetésére kötelezettet) terheli. (2) A lakás birtokosa minden olyan nagykorú személy, aki a lakásban lakik. A lakás birtokosának tekintendő minden olyan személy, aki
[…]” |
20. |
A 10. § úgy rendelkezik, hogy a műsorszolgáltatási hozzájárulás beszedéséből származó bevételeket elsősorban a lakóingatlan helye szerinti regionális műsorszolgáltató szervezetnek juttatják vissza. |
21. |
Ugyanezen 10. § megállapítja: „[…] (5) A hátralékos műsorszolgáltatási hozzájárulást az illetékes regionális műsorszolgáltató szervezet állapítja meg. […] (6) A hozzájárulást megállapító határozatokat közigazgatási végrehajtási eljárásban hajtják végre. […]” |
3. A közigazgatási végrehajtási eljárásról szóló baden‑württembergi tartományi törvény ( 18 )
22. |
Németországban a tartozások közigazgatási szervek útján végzett behajtását a szövetségi államok törvényei szabályozzák. A baden‑württenbergi tartományi törvény 13. és 14. §‑a olyan aktusokra és fogalmakra hivatkozik, amelyek értelmében végrehajtható a közigazgatási szervekkel szemben fennálló tartozás összege, valamint a szükséges alaki feltételekre is utal. Előírásként szerepel az előzetes fizetési felszólítás az önkéntes teljesítésre nyitva álló legalább egyhetes határidővel. |
23. |
A közigazgatási végrehajtási eljárás útján történő követelésbehajtásra vonatkozó 15. § alapvetően az Abgabenordnung (az adózás rendjéről szóló törvény) által előírt szabályokra utal. E szabályokat mutatis mutandis kell alkalmazni, azzal a kivétellel, hogy nem bírósági végrehajtó folytatja le a követelés végrehajtását, hanem a hatáskörrel rendelkező közigazgatási szerv. ( 19 ) |
II. A jogvita alapját képező tényállás és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
24. |
Az alapügyben eljáró bíróság előtt folyamatban levő eljárásokban az adósok hozzájárulás fizetésére kötelezett személyek, akik a 2013 januárja és 2016 vége között különböző időszakokban nem fizették meg vagy csak részben fizették meg a hozzájárulást. |
25. |
2015‑ben és 2016‑ban az SWR minden egyes adóssal szemben a hozzájárulást megállapító határozatai alapján és rendszeresen több száz euróról állított ki végrehajtható okiratot, és a hozzájárulás összegét a felszólítási díjjal és a késedelmi pótlékokkal együtt követelte. |
26. |
Az adósok megtagadták a fizetést, mert kétségbe vonták, hogy az új szabályozás összhangban van‑e többek között az EUMSZ 108. cikkel. Véleményük szerint: a) az adóztatandó tényállás módosítása alapvető jellegű volt, így a hatálybalépését megelőzően be kellett volna jelenteni azt a Bizottságnak; b) a hozzájárulás a DVB‑T2 digitális földfelszíni televíziózás közvetítési rendszere monopóliumának finanszírozására szolgált, amely kizárja a külföldi üzemeltetőket; és c) a meg nem fizetett hozzájárulás végrehajtására irányuló rendszer saját közigazgatási felügyeleti hatáskörben egyéb olyan támogatást jelent, amely nem egyeztethető össze az EUMSZ 107. cikkel, mert a közszolgálati műsorszolgáltató szervezeteket kivonja a rendes végrehajtási eljárás alól. |
27. |
Az Amtsgericht Tübingen (tübingeni helyi bíróság, Németország) a végrehajtási eljárások közül hármat az adósok jogorvoslati kérelmét követően ideiglenesen felfüggesztett. A többi három eljárásban Reutlingen és Calw városának illetékes helyi bírósága elutasította az adósok vonatkozó kérelmeit. |
28. |
Az említett határozatok mindegyike ellen fellebbezést terjesztettek a Landgericht Tübingen (tübingeni regionális bíróság) elé. Három esetben az SWR a hivatkozott eljárások felfüggesztését támadja. A másik három esetben az adósok a kérelmeik elutasítását vitatják. |
29. |
A jelen indítványban az általam vizsgálandó kérdéseket illetően a kérdést előterjesztő bíróság elsősorban rámutat arra, hogy a hozzájárulás kizárólag a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetekhez, különösen a ZDF‑hez és az SWR‑hez kerül. Mivel nem önkéntes jellegű, semmilyen feltételhez nem kötött, és nem jár ellenszolgáltatással, a hozzájárulás adóhoz hasonló, és normatív jellegéből adódóan állami támogatásnak minősül. ( 20 ) |
30. |
A kérdést előterjesztő bíróság szerint a hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállásra (korábban valamely vevőkészülék birtoklása, jelenleg valamely lakás birtoklása) vonatkozó jogszabályi változás 2013. január 1‑jétől alapvető változást jelent, amelyet be kellett volna jelenteni a Bizottságnak az EUMSZ 108. cikk (3) bekezdése értelmében. Mindenesetre az említett módosításból eredő támogatás összeegyeztethetetlen a belső piaccal az EUMSZ 107. cikk (3) bekezdése alapján. |
31. |
Másodsorban a hozzájárulás sérti az uniós jogot, mivel a beszedett bevételek bizonyos részét a digitális földfelszíni televíziózás közvetítési rendszerének, a DVB‑T2‑nek monopólium formájában történő bevezetésére használják fel, amelyből kizárják a többi tagállambeli műsorszolgáltatókat. A kérdést előterjesztő bíróság szerint a helyzet összehasonlítható a 2011. szeptember 15‑i Németország kontra Bizottság ítélet alapját képező helyzettel, amely az analógról a digitális technológiára történő átállásról szólt. ( 21 ) |
32. |
Továbbá céladóról van szó, mivel az adóalanyok száma kibővült azzal, hogy az egész felnőtt lakosságra kiterjesztették, ami a bevételek megközelítőleg évi hétszáz millió eurónak megfelelő, jelentős összegű növekedését eredményezte. Végeredményben az új szabályozás jogellenes állami támogatásnak minősül, mivel a közszolgálati és magán műsorszolgáltatók DVB‑T2‑vel végzett tevékenységét adóval finanszírozzák. |
33. |
A kérdést előterjesztő bíróság harmadsorban megállapítja, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatók egyéb állami támogatásban is részesülnek azzal, hogy lehetővé teszik számukra saját végrehajtható okiratok kibocsátását a meg nem fizetett hozzájárulások beszedése céljából. A közjogi végrehajtási mechanizmus, amely hatékonyabb, gyorsabb és gazdaságosabb, mint a rendes végrehajtási eljárás, amelyet a közigazgatási szerveknek nem kell igénybe venniük, a végrehajtási költségek csökkentését eredményezi. |
34. |
E körülmények között a Landgericht Tübingen (tübingeni regionális bíróság) hét kérdést terjeszt a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra, amelyekből a már jelzett indokok alapján kizárólag az első három kérdés megismétlésére kerül sor:
|
III. A Bíróság előtti eljárás
35. |
Az előzetes döntéshozatalra utaló határozatot 2017. augusztus 11‑én vette nyilvántartásba a Bíróság Hivatala, és az SWR, a német, a svéd kormány és a Bizottság nyújtott be észrevételeket, amelyek képviselői részt vettek a 2018. július 4‑én tartott tárgyaláson. |
36. |
A tárgyaláson a felek nyilatkoztak azon meghatározott kérdésekkel kapcsolatban, amelyek megtárgyalására a Bíróság felhívta a feleket: a) a hozzájárulás bevezetésének indokai; b) a bevételek növekedése a jogszabályi módosítás következtében és a közszolgálati műsorszolgáltatási tevékenységek finanszírozására való kizárólagos fordítása; és c) a meg nem fizetett hozzájárulásokra vonatkozó végrehajtási mechanizmus működése. |
IV. Az elemzés
37. |
Az SWR és a német kormány írásbeli észrevételeiben az előzetes döntéshozatal iránti kérelem részbeni vagy teljes elfogadhatatlanságára hivatkozott. A jelen indítványban, mivel az a már említett kérdésekre korlátozódik, nem foglalok állást az említett kifogással kapcsolatban, kivéve a második kérdéssel összefüggésben. |
A. A műsorszolgáltatási hozzájárulás új támogatásként való módosítása (az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés)
1. A felek érveinek összefoglalása
38. |
Az észrevételeket benyújtó valamennyi fél egyetért abban, hogy a tartományi törvény nem módosítja alapvetően a 2007. évi határozatban vizsgált támogatást. Következésképpen, mivel nem minősül új támogatásnak, azt nem kell bejelenteni a Bizottságnak. |
39. |
A német kormány által támogatott SWR arra hivatkozik, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata által az intézkedés bejelentésének előírása céljából megállapított feltételek nem állnak fenn. ( 22 ) Így nem módosult: a) a közszolgáltatási műsorszolgáltatás tevékenységi területe; b) a hozzájárulásban részesülő szervezetek: kizárólag a közszolgálati szervezeteknek fenntartva; c) a finanszírozás forrása, kritériumként a televíziós műsorok vételének lehetőségét és nem azok konkrét követését megőrizve; és d) a hozzájárulás összege. A hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállás módosítása annak az igénynek tesz eleget, hogy kezelni kell a késedelmes fizetések növekvő számát, és enyhíteni kell a bizonyítási terhet a fizetések elmulasztása miatti számos eljárásban. |
40. |
Abból kiindulva, hogy a német közszolgálati műsorszolgáltatók finanszírozási rendszerét a 2007. évi határozat már létező támogatásnak minősítette, a svéd kormány állítása szerint vizsgálni kell a bevezetett módosítás terjedelmét. A hozzájárulás beszedésére irányuló módszer reformja egyszerű közigazgatási módosításnak minősül, amely nem változtatja meg a rendszer lényegét. Nem egy létező támogatás módosításáról van tehát szó a 794/2004 rendelet 4. cikkének (1) bekezdése és a 2009. évi közlemény értelmében. Mindenesetre a 29. jegyzőkönyv szerint az EUMSZ rendelkezései nem akadályozzák meg, hogy a tagállamok előírják az említett közszolgáltatás finanszírozási módját. |
41. |
A Bizottság szerint a műsorszolgáltatási hozzájárulásból származó bevételeket ugyanúgy állami támogatásnak kell minősíteni, mint a korábbi díjjal szerzett bevételeket, a 2007. évi határozat 142–151. pontjával összhangban. |
42. |
Az említett bevételekre ugyanis továbbra is irányadók a törvényben a közérdekű állami szervezet érdekében meghatározott feltételek, ( 23 ) és az állam ellenőrzi annak beszedését, kiszámítását és alkalmazását. ( 24 ) Végeredményben állami vagy állami eszközökkel való finanszírozásról van szó. ( 25 ) |
43. |
A Bizottság egyetért az SWR‑rel és a német kormánnyal abban, hogy nem változott a kitűzött cél, az előny jellege, a kedvezményezettek köre vagy tevékenységei, sem a jogalap vagy a műsorszolgáltatási hozzájárulás összege, hanem kizárólag a számítás paraméterei (már nem a vevőkészülék, hanem a lakás). Az említett módosítást a technológiai változások, különösen a hordozható multimédiás eszközök elterjedése indokolta. |
2. Értékelés
44. |
Bár az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdés két részre oszlik, valójában elegendő arra választ adni, hogy be kellett volna‑e jelenteni a Bizottság számára az új tartományi törvényt, mert a 2007. évi határozat által (bizonyos feltételekkel) jóváhagyott finanszírozási rendszer alapvető átalakítását jelenti. |
45. |
Az ítélkezési gyakorlat szerint valamely állami támogatási programban történő módosítások vonatkozhatnak akár a létező támogatásokra, akár a Bizottságnak bejelentett előzetes szándékokra. ( 26 ) A jelen ügyben nem vitatott, hogy a 2011. évi jogszabályi reform valamely létező támogatást vagy a 659/1999 rendelet 1. cikkének c) pontja értelmében korábban jóváhagyott támogatási programot módosít. |
46. |
A vita tehát annak eldöntésére összpontosul, hogy e módosítás alapvetőnek minősül‑e, vagy tisztán formai vagy adminisztratív jellegű. Ennek eldöntését követően tisztázható az új intézkedésnek a közös piaccal való összeegyeztethetősége, ( 27 ) a 794/2004 rendelet 4. cikke (1) bekezdésének rendelkezései szerint. |
47. |
A létező támogatás kisebb jellegű módosítása, amely nem keletkeztet bejelentési kötelezettséget, attól függ, hogy a módosítások érintik‑e a „korábban fennálló támogatási program alkotóelemeit”. ( 28 )„Alapvető módosítás” akkor történik, ha az említett egy vagy több alapvető elem akár alanyi, ( 29 ) akár tárgyi ( 30 ) vagy időbeli ( 31 ) jellegű. |
48. |
A módosítás jelentőségét, az EUMSZ hatálybalépése előtt létező támogatásról lévén szó, a támogatás szövegével, szabályaival és korlátaival összefüggésben kell értékelni. ( 32 ) Azonban, ha a jelen ügyhöz hasonlóan, a Bizottság korábban megvizsgálta és jóváhagyta a létező vagy nem létező támogatást, ( 33 ) e bizottsági döntés szolgál mérceként. ( 34 ) |
49. |
Ezen előfeltevések alapján úgy vélem, hogy a tartományi törvény által nyújtott reform nem tartozik a korábbi program lényeges módosításának fogalmába. |
50. |
A módosítás az általános gazdasági érdekű szolgáltatás (a közszolgálati műsorszolgáltatás Németországban) finanszírozására vonatkozik, amely tekintetében a létező és új támogatások megkülönböztetése is irányadó. ( 35 ) Ebből adódóan a Bizottság a 2007. évi határozatban megvizsgálta az említett közszolgáltatás (akkori) díj útján történő finanszírozásában az előny fennállását az Altmark ítélkezési gyakorlat ( 36 ) feltételei értelmében, és a belső piaccal való összeegyeztethetőségét is az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdése alapján. |
51. |
Emlékeztetek arra, hogy a tartományi törvény által bevezetett módosítás abban állt, hogy a német műsorszolgáltató szervezetek által sugárzott jelet fogó vevőkészülék birtoklását mint a hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállást felváltotta az olyan lakás egyszerű birtoklása, amelyben nagykorú személy lakik. Tehát az „egy lakás, egy hozzájárulás” szabály érvényesül. |
52. |
A rendelkezésre álló információból az következik, hogy az említett módosítás nem érintette a támogatás kedvezményezettjeit, akik továbbra is a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek. Érintette azonban a hozzájárulás fizetésére kötelezett adóalanyokat, mivel a kötelezettség kiterjed az ingatlan birtokosaira, akiket korábban nem feltétlenül terhelt ilyen kötelezettség. |
53. |
Az időbeli tényezők is érintetlenek maradnak, mivel, amíg az általam hivatkozott alkotmányos kötelezettség továbbra is fennáll, ( 37 ) a közhatalmi szerveknek biztosítaniuk kell, hogy a műsorszolgáltató szervezetek a feladatukhoz nélkülözhetetlen eszközökkel rendelkezzenek. |
54. |
A tárgyi tényezőket illetően nem változik az intézkedés célja (a közszolgáltatás finanszírozása), sem a támogatott tevékenységek köre. A módosítás, ahogy már kiemeltem, arra korlátozódik, hogy a készülék birtoklását felváltsa a lakás birtoklásával. |
55. |
E módosítás elvileg az adóalanyok számának növelését, és következésképpen a műsorszolgáltató szervezetek e jogcímen szerzett bevételeinek növekedését eredményezheti. Úgy tűnik azonban, hogy a gyakorlatban nem így történt. A Bizottság a KEF által közzétett számokra hivatkozik, ( 38 ) amelyek értelmében 2009‑től (a jogszabályi módosítás előtt) 2016‑ig a említett bevételek változatlanok maradtak. ( 39 ) |
56. |
Mindenesetre a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek által kapott összeg nem kizárólag a hozzájárulásból származó általános bevételtől függ. ( 40 ) E szervezetek hozzájárulásból származó végső bevétele összegének meghatározása során a befolyásoló tényezők közül kiemelkedik a KEF eljárása, amely a közszolgálati műsorszolgáltató szervek pénzügyi igényeit ellenőrzi és számítja ki. ( 41 ) A KEF jelentései a szövetségi államok parlamentjei és kormányai formális döntéseinek alapját képezik, amelyek megállapítják a hozzájárulás összegét. ( 42 ) |
57. |
Megállapítható tehát, hogy az adóalanyok számának növekedése és az így elért végső bevétel (feltételezett) növekedése sem bír jelentőséggel az intézkedés újszerű jellegének a fent hivatkozott értelemben történő megítélése során. A bevétel nagyságától függetlenül, a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetekre fordított részt (azaz azt a részt, amely valóban állami támogatásnak minősíthető) a szövetségi államok kormányai és parlamentjei a KEF előzetes eljárásával határozzák meg. Nincs tehát automatikus kapcsolat a végső bevétel (esetleges) növekedése és a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek által kapott támogatások összege között. |
58. |
Másképpen fogalmazva, a KEF‑re ruházott szerepnek, ( 43 ) az objektív finanszírozási igényekre irányuló megosztási feltételeknek, illetve a szövetségi államok kormányait vagy parlamentjeit terhelő, a KEF javaslatainak a hozzájárulás összegének meghatározásakor való figyelembevételére vonatkozó kötelezettségnek a megváltozása nagyobb mértékben befolyásolhatja a támogatás összegét, mint a hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállás tárgyi elemének módosítása. |
59. |
Figyelembe kell venni, hogy az Altmark ítélkezési gyakorlat feltételeinek vizsgálati paraméterként történő alkalmazása esetén a KEF eljárása releváns ahhoz, hogy a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek által kapott támogatás megfeleljen a közszolgáltatási kötelezettségükkel összefüggésben felmerülő költségek fedezéséhez szükséges összegeknek, anélkül hogy meghaladná azokat. ( 44 ) |
60. |
Így tiszteletben kell tartani az EUMSZ mellékletét képező 29. jegyzőkönyvet, amely elismeri a közszolgálati műsorszolgáltatás finanszírozásának lehetőségét a tagállamok számára, „amennyiben” a műsorszolgáltató szervezeteknek juttatott forrásokat „az egyes tagállamok által rájuk ruházott, meghatározott és megszervezett közszolgálati feladat ellátásához nyújtják”. |
61. |
A KEF egyébként annak biztosítékává válik, hogy a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek üzleti tevékenységéből származó bevételeket levonják a támogatás összegéből. Ugyanez történik az esetleges bevételtöbblettel, ha nem a tervezett költségek fedezésére szolgál. ( 45 ) A német kormány szerint a bevételtöbbletet a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek pénzügyi tartalékainak feltöltésére használják. A szervezetek addig nem rendelkezhetnek az említett tartalékokról, amíg a KEF nem vette figyelembe azokat a pénzügyi igények elbírálása során. |
62. |
Ezen összefüggésben az adóalany terhére meghatározott fizetési kötelezettség alapjának egyszerű megváltoztatása nem rendelkezik olyan erővel, hogy önmagában módosítsa a műsorszolgáltató szervezetek által kapott állami támogatás összegét, vagy hogy ennélfogva befolyásolja a belső piaccal való összeegyeztethetőségét. ( 46 ) |
63. |
Ha a fent megállapítottak nem lennének elegendők, hozzá lehet tenni, hogy a hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállás megváltoztatását, egyéb okok mellett, a technológiai vívmányok is indokolják. A korábbi rendszer fenntartása („egy készülék, egy hozzájárulás”) a bevételek megtöbbszörözésének veszélyével járt volna az olyan új készülékek elterjedésére tekintettel, mint többek között a személyi számítógépek ( 47 ) vagy okostelefonok, amelyek hozzáférhetővé teszik a műsorszolgáltatási programokat. ( 48 ) |
64. |
A reform azon célnak is megfelel, hogy egyszerűsítsék a hozzájárulás beszedését, mivel, ahogy az a benyújtott észrevételekből kitűnik, a késedelmes fizetések növekedésével küzdöttek a vevőkészülékek birtoklásán alapuló rendszer hatálya alatt. |
65. |
E körülmények között úgy vélem, hogy a tartományi törvény által bevezetett változás sem minőségileg, sem mennyiségileg nem elegendő ahhoz, hogy azt a 794/2004 rendeletnek a 659/1999 rendelet 1. cikkének c) pontjával összhangban értelmezett 4. cikke (1) bekezdésének értelmében olyan alapvető módosításnak tekintsék, amelyet be kellene jelenteni a Bizottságnak. |
B. A hozzájárulás, mint a versengő műsorszórási eljárás (DVB‑T2 – monopólium) létrehozatalára irányuló támogatás, amely eljárást külföldi műsorszolgáltatók nem használhatják (az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés első része)
1. A felek érveinek összefoglalása
66. |
Az SWR írásbeli észrevételeiben kiemeli, hogy a közszolgáltatás műszaki hozzáférhetősége szorosan kapcsolódik a műsorszolgáltatás közérdekű feladatához. Tagadja, hogy a DVB‑T2 műsorszórási rendszer monopóliumot hozna létre a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek javára, mivel a 40 csatornából 26 csatorna áll a versenytársak rendelkezésére. Mindenesetre e rendszer fejlesztése az EUMSZ 107. cikk értelmében véve semmilyen előnyt nem jelent, és nem hozza hátrányos helyzetbe a külföldi üzemeltetőket, mivel jellegénél fogva a funkciói közé tartozik a közvetítés azon a területen, amelyen a műsorszolgáltatást biztosítják. |
67. |
A német kormány egyetért az SWR érveivel, bár elsődlegesen azt hangsúlyozza, hogy a DVB‑T2 digitális földfelszíni közvetítési rendszer üzembe helyezésének nincs jelentősége a díjváltozásnak az EUM‑Szerződés állami támogatásokra vonatkozó szabályai alapján történő értékelése során. |
68. |
A Bizottság sem érti azt, hogy a műsorszolgáltatási hozzájárulásból származó bevételeknek az új technológiákba való befektetése milyen módon vezethetne monopólium létrehozásához a DVB‑T2 digitális földfelszíni televíziózás területén, és olyan adatokat szolgáltat, amelyek alátámasztják a magán műsorszolgáltatók rendelkezésére bocsátását. Úgy véli egyfelől, hogy a közszolgálati műsorszolgáltatók befektetései a közérdekű feladatuk elvégzéséhez kapcsolódó költségeknek minősülnek. Másfelől a közszolgálati műsorszolgáltatásról szóló közlemény 74. pontjára hivatkozik, amelyben kifejezetten említi a jelentős technológiai befektetésekre irányuló különleges pénzügyi tartalékok képzését, amelyek feltétlenül szükségesek a hivatkozott közszolgálati feladat ellátásához. Ezért e befektetések összeegyeztethetők az EUMSZ 106. cikk (2) bekezdésével. |
69. |
A svéd kormány e kérdésben nem terjesztette elő álláspontját. |
2. Értékelés
70. |
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdésének első részével, úgy tűnik, a kérdést előterjesztő bíróság annak megállapítását vizsgálja, hogy a tartományi törvény által meghatározottak szerinti hozzájárulás összeegyeztethetetlen az EUMSZ 107. és EUMSZ 108. cikkel, mert a beszedése arra szolgál, hogy megkönnyítse a DVB‑T digitális jelsugárzási rendszerről egy fejlettebb rendszerre (DVB‑T2) való áttérést, amely utóbbi rendszerből más tagállambeli műsorszolgáltatók ki vannak zárva. |
71. |
Egyetértek az írásbeli észrevételeket előterjesztő felekkel abban, hogy bírálják e kérdés relevanciáját és az előterjesztés módját, mivel nem ad egyértelmű magyarázatot a hivatkozott jogi háttérre. E körülmény megakadályozza annak tisztázását, hogy a tartományi törvény e tekintetben összeegyeztethető‑e az uniós joggal. |
72. |
Másodlagos jelleggel úgy vélem, hogy a kérdés kétértelmű vagy nem kellőképpen megalapozott előfeltevéseken alapszik. A DVB‑T2 technológia kapcsán, például, azt monopolhelyzetben lévőnek minősíti, de e technológia nyitott a közszolgálati és a magán műsorszolgáltatók számára is, amely alapján a német közszolgálati üzemeltetők a magán műsorszolgáltatókhoz viszonyítva nincsenek előnyösebb helyzetben. |
73. |
A DVB‑T2 új technológiára való áttérés során az illetékes hatóságok (és nem a műsorszolgáltató szervezetek) döntenek a közvetítési kapacitásról és a sugárzási terület megtervezéséről. A Bizottság állítása szerint, ha a hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállással kapcsolatos bármely változat érvényesül is, ez nincs összefüggésben azzal, hogy Németországban – más tagállamokhoz hasonlóan – a rendelkezésre álló frekvenciák száma egyéb szabályok értelmében korlátozott. |
74. |
Az tény, hogy a hozzájárulásból származó bevételek a közszolgálati műsorszolgáltatóknak a DVB‑T2 technológiához való hozzáférését szolgálják, önmagában nem érvényteleníti a tartományi törvényt, és nem feltétlenül eredményez az EUMSZ‑szel ellentétes állami támogatást. Ahogy azt az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első kérdésre adandó válaszban már leírtam, a KEF‑nek meg kell vizsgálnia a költségeket és a befektetéseket (többek között az olyan technológiai fejlesztésekbe való befektetéseket, mint a DVB‑T2), hogy megkülönböztesse azokat, amelyek a felügyelete alá tartozó szervezetekre ruházott közszolgálati feladatok teljesítése által indokoltak. ( 49 ) |
75. |
Következésképpen, bár feltételezve, hogy a Bíróság a hozzájárulásból beszedett és a DVB‑T2 rendszer létrehozására felhasznált pénzösszegek állami támogatásnak való minősítésével kapcsolatban megítélési szempontokat ismertethet a kérdést előterjesztő bírósággal, az ilyen magyarázatok érdektelenek a tartományi törvény uniós joggal való összeegyeztethetőségének megítélése szempontjából. |
C. A meg nem fizetett hozzájárulás közigazgatási végrehajtási mechanizmusa mint új támogatás (az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés második része és a harmadik kérdés)
1. A felek érveinek összefoglalása
76. |
Az SWR és a német kormány rámutat arra, hogy a műsorszolgáltatási hozzájárulás beszedésével, a végrehajtási eljárásban is, a regionális műsorszolgáltató szervezetek a törvény által rájuk ruházott közszolgáltatási feladatot látnak el, és közjogi intézményként járnak el (tudniillik az állam közvetett közigazgatási rendszerének szerves részeként), amely megkülönbözteti ezeket a magán műsorszolgáltatóktól. |
77. |
Kiemelik, hogy a műsorszolgáltatási hozzájárulás megfizetésének elmulasztásából eredő követelés közigazgatási eljárásban történő végrehajtásának alkalmazása a Bizottság által a 2007. évi határozat keretében értékelt egyik elem volt. |
78. |
A német kormány hozzáteszi, hogy mind a közszolgálati műsorszolgáltatás finanszírozása, mind pedig a hozzájárulás‑fizetési kötelezettséget keletkeztető tényállás és a beszedési eljárás is a tagállamok hatáskörébe tartozik. |
79. |
A Bizottság szerint a végrehajtható okiratok kibocsátásának lehetősége a magán műsorszolgáltatókkal szemben előnyt képez. Annyiban, amennyiben ezen előjog azon ellentételezés részét képezi, amelyet a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek közszolgáltatási feladatuk ellátásáért kapnak, az összeegyeztethető az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal. ( 50 ) Ezen előjog a közszolgálati műsorszolgáltatási feladathoz kapcsolódó járulékos jognak minősíthető, és a létező támogatás egyik lényegi elemét jelenti, ahogy azt a 2007. évi határozat kimondta. |
80. |
A svéd kormány az előzetes döntéshozatalra előterjesztett e kérdéssel kapcsolatban sem tett észrevételeket. |
2. Értékelés
81. |
Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett harmadik kérdés a második kérdés második részéhez kapcsolódik, és mindkettő a meg nem fizetett hozzájárulások beszedésére irányuló közigazgatási végrehajtási rendszerre vonatkozik. Ezeket tehát együttesen vizsgálom. |
82. |
A Bíróság, bár érintőlegesen, már foglalkozott a műsorszolgáltatási hozzájárulás címén meg nem fizetett követelések közigazgatási végrehajtási rendszerére vonatkozó kérdéssel, és megállapította, hogy az ilyen lehetőséggel bíró szervezetek közhatalmi jogosítványokkal rendelkeznek. ( 51 ) Az említett ügy közbeszerzési szerződésekről szólt, azonban ez nem jelenti akadályát annak, hogy e következtetést a jelen ügyre is kiterjesszem. |
83. |
Kétségtelen, hogy a Trapeza Eurobank Ergasias ítélet szerint, ( 52 ) amelyre a Bizottság hivatkozik, hasonló intézkedés – más magán versenytársakhoz viszonyítva – előnyben részesítő intézkedésnek minősíthető. Márpedig nem szabad elfelejteni, hogy a hozzájárulás kizárólag a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetekre ruházott közszolgáltatási feladat finanszírozására szolgál, nem pedig üzleti tevékenységek finanszírozására. Következésképpen a saját közigazgatási hatáskörben lefolytatott eljárással történő behajtás biztosítja az említett szolgáltatás elvégzéséhez szükséges pénzeszközök bevételét, eleget téve a jogszabályi kötelezettségnek. |
84. |
Ha a kérdést előterjesztő bíróság állítása szerint a hozzájárulás az adóhoz hasonló jelleggel rendelkezik, észszerű, hogy a beszedése céljából ugyanazon (végrehajtási) eszközöket alkalmazzák, mint az adóbehajtás során. Mivel a hozzájáruláshoz közjogi jogosítványok kapcsolódnak, az önkéntes módon és a végrehajtás útján történő beszedés is a hozzájárulásnak a közszolgálati műsorszolgáltatás nyújtásának biztosításában rejlő aspektusát fedi fel. A végrehajtási rendszer a behajtás hatékonyságához is hozzájárul. |
85. |
Mindenesetre e kérdés megválaszolásához kulcsfontosságú érv az állami támogatások rendszerét illetően, hogy – amint arra az SWR és a német kormány is rámutat – a 2007. évi határozatban a Bizottság már figyelembe vette azon jogosultság fennállását, hogy közigazgatási jellegű végrehajtási eljárásban hajtsák végre a meg nem fizetett összegek behajtását. |
86. |
A Bizottság az említett határozatban megállapította, hogy a műsorszolgáltató szervezetek számára biztosították a hozzájárulás közvetlenül – ideértve a közigazgatási végrehajtási eljárást is – történő beszedéséhez való jogot. ( 53 ) Ezen értékelés lehetővé tette annak megállapítását, hogy az így szerzett bevételek állami ellenőrzés alatt állnak, és ennélfogva az EUMSZ 107. cikk (1) bekezdése értelmében vett állami forrás jellegével rendelkeznek. ( 54 ) |
87. |
Mivel a tartományi törvény e szempontból semmilyen újítást nem hozott és sértetlenül fenntartotta a korábbi szabályozásban foglalt közigazgatási végrehajtási rendszert, ez utóbbi a 2007. évi határozat hatálya alá tartozik. |
88. |
Egyébként a közszolgálati és magán műsorszolgáltatók közötti eltérő bánásmód ebben a helyzetben önállóan nem, hanem az őket jogszerűen megillető jogok és az általuk jogszerűen vállalt kötelezettségek összetett rendszerében vizsgálható. A közjogi szervezetekkel szemben a közszolgáltatási feladataik ellátásából fakadó korlátozások állnak fenn, amelyek alól a magánszervezetek mentesülnek. Ezzel szemben semmi nem akadályozza, hogy a magánjogi jogosultságokon túlmenő jogosultságokkal rendelkezzenek, amelyek utólagos bírósági felülvizsgálat tárgyát képezhetik. |
89. |
A jogállásbeli különbség igazolhatja, hogy a közjogi jellegű hozzájárulás beszedése esetén a rendes végrehajtási eljárás lefolytatása céljából előírt, közigazgatási jellegű eszközöket alkalmazzák nemfizetés esetén. |
V. Végkövetkeztetés
90. |
A fent kifejtettekre tekintettel azt javaslom, hogy a Bíróság az előzetes döntéshozatalra előterjesztett második kérdés első részét utasítsa el mint elfogadhatatlant, és az előzetes döntéshozatalra előterjesztett első három kérdéssel kapcsolatban a Landgericht Tübingen (tübingeni regionális bíróság, Németország) számára a következő választ adja:
|
( 1 ) Eredeti nyelv: spanyol.
( 2 ) 1961. február 24‑i ítélet (BVerfGE 12., 205‑1. Rundfunkentscheidung), 182. pont.
( 3 ) Németországban a közszolgálati televíziózás két fő csatornájának mozaikszava. Az ARD betűszó az „Arbeitsgemeinschaft der öffentlich‑rechtlichen Rundfunkanstalten der Bundesrepublik Deutschland” (a Németországi Szövetségi Köztársaság közszolgálati műsorszolgáltató szervezeteinek konzorciuma) elnevezésnek és a ZDF a „Zweites Deutsches Fernsehen” (második német televíziós csatorna) elnevezésnek felel meg.
( 4 ) „Südwestrundfunk, Anstalt des öffentlichen Rechts” (délnyugati közszolgálati műsorszolgáltató szervezet, közjogi jogalany; a továbbiakban: SWR).
( 5 ) A 2013 óta hatályos „Rundfunkbeitrag” megjelölésére a „hozzájárulás” kifejezést használom. 2013‑ig a német törvény „Rundfunkgebührnek”, azaz műsorszolgáltatási díjnak minősítette. Mindazonáltal az SWR képviselője a tárgyaláson tisztázta, hogy a műsorszolgáltatási díj a korábbi szabályozás szerint valójában azonos jogi jelleggel rendelkezett, mint a jelenlegi hozzájárulás, mivel a közszolgálati műsorszolgáltatás vételének lehetőségét, nem pedig a tényleges vételt terhelte.
( 6 ) C(2007) 1761 végleges. Állami támogatás E/2005 (ex CP 2/2003, CP 232/2002, CP 43/2003, CP 243/2004 és CP 195/2004) – Financing of public service broadcasters in Germany (a továbbiakban: 2007. évi határozat), amelynek csak angol és német nyelvű változata van, 200–216. pont.
( 7 ) Az EK‑Szerződés 93. cikkének [jelenleg EUMSZ 108. cikk] alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22‑i 659/1999/EK tanácsi rendelet (HL 1999. L 83., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 1. kötet, 339. o.). E rendeletet felváltotta az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2015. július 13‑i (EU) 2015/1589 tanácsi rendelet (HL 2015. L 248., 9. o.), amelynek időbeli hatálya nem terjed ki a jelen ügyre.
( 8 ) A vállalkozókkal szemben több tényező alapján szednek be hozzájárulást (üzlethelyiségek és üzleti tevékenység céljára használt gépjármű). Mivel a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyó jogviták vállalkozókat egyáltalán nem érintenek, kizárólag a lakástulajdonos természetes személyekkel szemben felszámított hozzájárulással foglalkozom.
( 9 ) A Bundesverwaltungsgericht (szövetségi közigazgatási bíróság, Németország) a 2016. március 18‑i ítéletben állást foglalt a hozzájárulással kapcsolatban. A Bundesvefassungsgericht (szövetségi alkotmánybíróság) a 2018. július 18‑i ítéletben (1 BvR 1675/16, 1 BvR 745/17, 1 BvR 836/17, 1 BvR 981/17. sz. ügyek) kimondta, hogy a hozzájárulás módosítása megfelel az alaptörvénynek, kivéve a másodlagos lakóhelyet illetően.
( 10 ) HL 1997. C 340., 109. o. Ezért „Amszterdami jegyzőkönyvnek” is hívják.
( 11 ) A 659/1999/EK tanácsi rendelet végrehajtásáról szóló, 2004. április 21‑i bizottsági rendelet (HL 2004. L 140., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 8. fejezet, 4. kötet, 3. o.; helyesbítés: HL 2011. L 114., 7. o.).
( 12 ) HL 2009. C 257., 1. o. (a továbbiakban: 2009. évi közlemény).
( 13 ) A „Rundfunkstaatsvertrag” (a műsorszolgáltatásról szóló államszerződés), amely Németországban a kettős műsorszolgáltatási rendszer alapvető szabályozását tartalmazza; az utolsó (21.) módosítást 2017. december 18‑án fogadták el, és 2018. május 25‑én lépett hatályba (a továbbiakban: műsorszolgáltatási államszerződés).
( 14 ) Az 1991. augusztus 31‑i„Rundfunkfinanzierungsstaatsvertrag” (a műsorszolgáltatás finanszírozásáról szóló államszerződés), amelyet legutóbb 2016. december 8. és 16. között módosítottak a közcélú műsorszolgáltatásról szóló államszerződések huszadik módosításával.
( 15 ) A „Rundfunkbeitragsstaatsvertrag” (a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló államszerződés), amelynek hatályos változata 2010. december 15‑ére nyúlik vissza, amelyet legutóbb 2017‑ben módosítottak; a továbbiakban: a műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló államszerződés.
( 16 ) A „Kommission zur Überprüfung und Ermittlung des Finanzbedarfs der Rundfunkanstalten”, (a műsorszolgáltató szervezetek finanszírozási szükségleteit vizsgáló és megállapító bizottság; a továbbiakban: KEF).
( 17 ) A műsorszolgáltatási hozzájárulásról szóló 2010. december 17‑i államszerződés végrehajtásáról szóló 2011. október 18‑i törvény („Baden‑württembergisches Gesetz vom 18.10.2011 zur Geltung des Rundfunkbeitragsstaatsvertrags vom 17. Dezember 2010 [RdFunkBeitrStVBW]”), amelyet legutóbb a műsorszolgáltatásról szóló, 2015. december 3‑i tizenkilencedik módosító államszerződés (2016. február 23‑i törvény; GBI 126. és azt követő oldalak, különösen a 129. o.) 4. cikke módosított. A továbbiakban: tartományi törvény.
( 18 ) Az 1974. március 12‑i baden‑württembergi Verwaltungsvollstreckungsgesetz.
( 19 ) A 15a.. § azonban lehetővé teszi a közigazgatási szerveknek a polgári jog szerinti végrehajtási eljárás igénybevételét.
( 20 ) E tekintetben a 2011. szeptember 15‑iNémetország kontra Bizottság ítéletre hivatkozik (C‑544/09 P, EU:C:2011:584).
( 21 ) C‑544/09 P, nem tették közzé, EU:C:2011:584. A Bíróság elutasította a Németország által előterjesztett fellebbezést a Törvényszék 2009. október 6‑iNémetország kontra Bizottság ítélete (T‑21/06, nem tették közzé, EU:T:2009:387) ellen. Ez utóbbi ítélet helybenhagyta a Németországi Szövetségi Köztársaság által a digitális földfelszíni televízió (DVB‑T) bevezetéséhez Berlin‑Brandenburgban adományozott [helyesen: nyújtott] állami támogatásról szóló, 2005. november 9‑i bizottsági határozat (az értesítés a C(2005) 3903. számú dokumentummal történt) (HL 2006. L 200., 14. o.) érvényességét, amely megállapította, hogy e támogatás összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
( 22 ) Az 1994. augusztus 9‑iNamur‑Les assurances du crédit ítéletre utal (C‑44/93, EU:C:1994:311).
( 23 ) Hivatkozással az 1974. július 2‑iOlaszország kontra Bizottság ítéletre (173/73, EU:C:1974:71), 16. pont, valamint a BBC reklám nélküli, előfizetéses, 24 órás hírcsatornájának finanszírozásáról szóló NN 88/98. sz. ügyben hozott bizottsági határozatra (HL 2000. C 78., 6. o.).
( 24 ) 2000. május 6‑iFranciaország kontra Ladbroke Racing és Bizottság ítélet (C‑83/98 P, EU:C:2000:248); 2004. július 15‑iPearle és társai ítélet (C‑345/02, EU:C:2004:448), ideértve Ruiz‑Jarabo Colomer főtanácsnok ez utóbbi ügyre vonatkozó 2004. március 11‑i indítványát (EU:C:2004:145), 67. pont. A Bizottság két olyan határozatára is utal, amelyet a BBC (Egyesült Királyság) javára fizetett díjról szóló N 631/2001. sz. ügyben és az ORF (Ausztria) finanszírozásáról szóló E 2/2008. sz. ügyben hozott.
( 25 ) A 2000. október 5‑iBizottság kontra Franciaország ítéletet (C‑337/98, EU:C:2000:543) említi.
( 26 ) 2010. május 20‑iTodaro Nunziatina & C. ítélet (C‑138/09, EU:C:2010:291), 46. pont.
( 27 ) A létező támogatás módosításának fogalmáról lásd: Wahl főtanácsnok Carrefour Hypermarchés és társai ügyre vonatkozó indítványa (C‑510/16, EU:C:2017:929), 51–56. pont.
( 28 ) Trabucchi főtanácsnok Van der Hulst ügyre vonatkozó indítványában (C‑51/74, EU:C:1974:134, 7. pont) használt kifejezéssel élve.
( 29 ) Például a kedvezményezettek körének jelentős kiterjesztése.
( 30 ) Például, ha a program által nyújtott előnyök és ezek jellege, valamint az összegük és a támogatott vállalkozási tevékenységek változnak. Lásd: 1994. augusztus 9‑iNamur‑Les assurances du crédit ítélet (C‑44/93, EU:C:1994:311), 29. pont.
( 31 ) Például a támogatáshoz való jog keletkezési időszakának meghosszabbítása vagy a már odaítélt támogatás időbeli kiterjesztése. Lásd: 2013. június 13‑iHGA és társai kontra Bizottság ítélet (C‑630/11 P–C‑633/11 P, EU:C:2013:387), 92–94. pont; 2016. október 26‑iDEI és Bizottság kontra Alouminion tis Ellados ítélet (C‑590/14 P, EU:C:2016:797), 58. és 59. pont.
( 32 ) 1994. augusztus 9‑iNamur‑Les assurances du crédit ítélet (C‑44/93, EU:C:1994:311), 28.pont.
( 33 ) 2010. május 20‑iTodaro Nunziatina & C. ítélet (C‑138/09, EU:C:2010:291), 46. és 47. pont.
( 34 ) Ez következik például a 2017. október 25‑iBizottság kontra Olaszország ítéletből (C‑467/15 P, EU:C:2017:799), 37–44. pont és a 2010. május 20‑iTodaro Nunziatina & C. ítéletből (C‑138/09, EU:C:2010:291), 28–41. pont.
( 35 ) 1994. március 15‑iBanco Exterior de España ítélet (C‑387/92, EU:C:1994:100), 17. és 18. pont.
( 36 ) 2003. július 24‑iAltmark Trans és Regierungspräsidium Magdeburg ítélet (C‑280/00, EU:C:2003:415) (a továbbiakban: Altmark ítélkezési gyakorlat). Lásd a 2007. évi határozat 157–169. pontját.
( 37 ) A jelen indítvány 1. pontja.
( 38 ) Az említett számok 2009 és 2016 között változatlan bevételeket mutatnak (millió euróban meghatározva): 2009‑ben 7416; 2010‑ben 7362; 2011‑ben 7347; 2012‑ben 7306; 2013‑ban 7480; 2014‑ben 8082; 2015‑ben 7842 és 2016‑ban 7825. Az adatok a KEF jelentéseiben szerepelnek, 20. sz. (2016), 124. táblázat, 199. o. (2013–2016) [https://kef‑online.de/fileadmin/KEF/Dateien/Berichte/20._Bericht.pdf], és 19. sz. (2014), 96. táblázat, 141. o. (2009–2012) [https://kef‑online.de/fileadmin/KEF/Dateien/Berichte/19._Bericht.pdf] (a Bizottság észrevételeinek 24. lábjegyzete).
( 39 ) Ezt támasztják alá a német kormány által a tárgyaláson ismertetett adatok. Csak 2013/2014‑ben a beszedés a 2012. évhez képest 8,7%‑kal növekedett, amely a korábban hatályos szabályozás utolsó éve volt; de éppen az említett növekedés indokolta a hozzájárulás összegének 2015. április 1‑jétől történő csökkentését (17,98 euróról 17,50 euróra, amelyből 30 centet pénzügyi tartalékokra fordítottak).
( 40 ) Ebben az értelemben, bár más összefüggésben: 2005. január 13‑iStreekgewest ítélet (C‑174/02, EU:C:2005:10), 28. pont.
( 41 ) Lásd a jelen indítvány 15. pontját.
( 42 ) 2007. december 13‑iBayerischer Rundfunk és társai ítélet (C‑337/06, EU:C:2007:786), 21. pont.
( 43 ) A német kormány a tárgyaláson megerősítette, hogy a 2011. évi reform nem érintette a KEF jogosultságait.
( 44 ) Németország vállalta, hogy a KEF kizárólag a közszolgáltatás teljesítésével felmerülő költségek alapján végzi el számításait (2007. évi határozat, 379. pont). Elfogadható azonban bizonyos mértékű haszon, és annak lehetősége, hogy a többletet új eszközök fejlesztésére használják fel.
( 45 ) Lásd a 2007. évi határozat 382. és 385. pontját.
( 46 ) A tárgyaláson a Bizottság felhívta a figyelmet, hogy az EUMSZ 108. cikk (1) bekezdése értelmében folyamatos nyomonkövetést kell végeznie, és a 2007. évi határozat elfogadásától kezdve ezt megtette. Hangsúlyozta, hogy mostanáig egyáltalán nem talált olyan módosítást, amely azt eredményezné, hogy újból meg kell vizsgálni a német közszolgálati műsorszolgáltatók finanszírozási rendszerének a belső piaccal való összeegyeztethetőségét.
( 47 ) A Bundesverfassungsgericht (szövetségi alkotmánybíróság) 2012. augusztus 22‑i végzésében megerősítette, hogy az internetkapcsolattal rendelkező személyi számítógép birtoklása, amelyről a közszolgálati műsorszolgáltató szervezetek műsorai vételezhetők, elegendő a hozzájárulás felszámításához (1 BvR 199/11. sz. ügy).
( 48 ) Kétségtelen azonban, hogy a korábbi szabályok szigorú értelmezése szerint fizetési kötelezettséget keletkeztető készülékek választékának ezen várható bővülése a gyakorlatban megnehezítette volna a díj beszedését, mivel az említett készülékek birtoklásának ellenőrzése jelentős problémákat okozott.
( 49 ) Mindenesetre a Bizottság feladata a DVB‑T2 rendszer telepítésére fordított állami források összeegyeztethető vagy nem összeegyeztethető jellegét vizsgálni, amely eltérő kérdés, és összetett vizsgálatot kíván. Ez történt akkor, a digitális földfelszíni televíziózás (DVB‑T) bevezetésével a Berlin‑Brandenburg körzetben, amire a 21. lábjegyzetben hivatkoztam.
( 50 ) A 2015. április 16‑iTrapeza Eurobank Ergasias ítéletre (C‑690/13, EU:C:2015:235) hivatkozik.
( 51 ) 2007. december 13‑iBayerischer Rundfunk és társai ítélet (C‑337/06, EU:C:2007:786), 44. pont.
( 52 ) 2015. április 16‑i ítélet (C‑690/13, EU:C:2015:235), 29. pont: „az EK 87. cikk (1) bekezdését akként kell értelmezni, hogy annak hatálya alá tartozhatnak az olyan előjogok, mint amelyek az alapügyben szerepelnek, és amelyek alapján valamely bank jogosult […] egyszerű magánokirat alapján végrehajtási eljárást indítani”.
( 53 ) 2007. évi határozat, 144. és 145. pont.
( 54 ) 2007. évi határozat, 150. pont.