EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 42014X0614(01)
Regulation No 98 of the Economic Commission for Europe of the United Nations (UN/ECE) — Uniform provisions concerning the approval of motor vehicle headlamps equipped with gas-discharge light sources
Pravilnik br. 98 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji glavnih svjetala na motornim vozilima opremljenih izvorima svjetlosti s izbojem u plinu
Pravilnik br. 98 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji glavnih svjetala na motornim vozilima opremljenih izvorima svjetlosti s izbojem u plinu
SL L 176, 14.6.2014, p. 64–127
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
14.6.2014 |
HR |
Službeni list Europske unije |
L 176/64 |
Samo izvorni tekstovi UN/ECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u posljednjem izdanju UN/ECE dokumenta TRANS/WP.29/343, koji je dostupan na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
Pravilnik br. 98 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji glavnih svjetala na motornim vozilima opremljenih izvorima svjetlosti s izbojem u plinu
Uključuje sav važeći tekst do:
Dopune 4. serije izmjena 01 – Dan stupanja na snagu: 15. srpnja 2013.
SADRŽAJ
PODRUČJE PRIMJENE
1. |
Definicije |
2. |
Zahtjev za homologaciju glavnog svjetla |
3. |
Oznake |
4. |
Homologacija |
5. |
Opće specifikacije |
6. |
Osvjetljenje |
7. |
Određivanje stupnja smetnje i/ili zasljepljivanja |
8. |
Preinaka tipa glavnog svjetla i proširenje homologacije |
9. |
Sukladnost proizvodnje |
10. |
Kazne za nesukladnost proizvodnje |
11. |
Konačna obustava proizvodnje |
12. |
Nazivi i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja i tijela za homologaciju tipa |
13. |
Prijelazne odredbe |
PRILOZI
1. |
Izjava o izdavanju, proširenju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili konačnoj obustavi proizvodnje tipa glavnog svjetla ili sustava raspodjele svjetlosti u skladu s Pravilnikom br. 98 |
2. |
Primjeri položaja homologacijskih oznaka |
3. |
Mjerni sustav sfernih koordinata i mjesta ispitnih točaka |
4. |
Ispitivanja postojanosti fotometrijskih obilježja glavnih svjetala u radu |
5. |
Zahtjevi za svjetla s lećama od plastike – ispitivanje uzoraka leće ili materijala i potpunih svjetala |
6. |
Referentno središte |
7. |
Oznake napona |
8. |
Najmanji zahtjevi za postupke nadzora sukladnosti proizvodnje |
9. |
Najmanji zahtjevi za uzorkovanje koje provodi inspektor |
10. |
Provjera granice „svjetlo-tama” pomoću instrumenata za glavna svjetla koja emitiraju kratki svjetlosni snop |
11. |
Zahtjevi za LED module i glavna svjetla s LED modulima |
A. ADMINISTRATIVNE ODREDBE
Područje primjene (1)
Ovaj Pravilnik odnosi se na:
(a) |
glavna svjetla; i |
(b) |
sustave raspodjele svjetlosti, |
s korištenjem izvora svjetlosti s izbojem u plinu za vozila kategorije M i N i L3.
1. DEFINICIJE
Za potrebe ovog Pravilnika:
1.1. |
Definicije navedene u Pravilniku br. 48 i njegovim serijama izmjena na snazi u vrijeme podnošenja zahtjeva za homologaciju tipa primjenjuju se na ovaj Pravilnik. |
1.2. |
„leća” znači krajnji vanjski dio glavnog svjetla (jedinice), koji propušta svjetlost kroz osvjetljavajuću površinu; |
1.3. |
„zaštitni sloj” znači proizvod ili proizvodi koji su u jednom ili više slojeva naneseni na vanjsku stranu leće; |
1.4. |
„usklađen par” znači sklop svjetala s istom funkcijom na lijevoj i desnoj strani vozila; |
1.5. |
glavna svjetla različitih „tipova” glavna su svjetla koja se razlikuju u sljedećim bitnim značajkama:
|
1.6. |
Upućivanja u ovom Pravilniku na standardne (étalon) žarulje sa žarnom niti i izvor (izvore) svjetlosti s izbojem u plinu odnose se na Pravilnik br. 37 odnosno br. 99 i na njihove serije izmjena na snazi u vrijeme podnošenja zahtjeva za homologaciju. |
2. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU GLAVNOG SVJETLA (2)
2.1. |
Zahtjev za homologaciju podnosi nositelj trgovačkog naziva ili oznake glavnog svjetla ili njegov propisno ovlašteni zastupnik. U njemu se navodi:
|
2.2. |
Svakom se zahtjevu prilažu:
|
2.3. |
Za sustav raspodjele svjetlosti 10 primjeraka materijala i povezanih zaštitnih slojeva/premaza, ako postoje, od kojeg su napravljeni vodič svjetlosti i drugi optički dijelovi sustava. |
2.4. |
Uz materijale od kojih je sastavljena leća i, u slučaju sustava raspodjele svjetlosti, materijali od kojih su napravljeni optički dijelovi sustava i povezani zaštitni slojevi/premazi, ako postoje, prilaže se izvješće o ispitivanju svojstava tih materijala i zaštitnih slojeva, ako su već ispitani. |
3. OZNAKE
3.1. |
Glavna svjetla ili sustavi raspodjele svjetlosti podneseni za homologaciju nose čitljiv i neizbrisiv trgovački naziv ili oznaku podnositelja zahtjeva. |
3.2. |
Oni na leći i na kućištu (3) sadržavaju dovoljno velik prostor za homologacijsku oznaku i dodatne simbole navedene u stavku 4.; ti se prostori naznačuju na crtežima iz prethodnog stavka 2.2.1. |
3.3. |
Glavna svjetla konstruirana da ispunjavaju zahtjeve za promet i lijevom i desnom stranom nose oznake koje označavaju dvije postavke optičke jedinice na vozilu ili izvora svjetlosti s izbojem u plinu na reflektoru; te se oznake sastoje od slova „R/D” za položaj za promet desnom i slova „L/G” za položaj za promet lijevom stranom. |
3.4. |
Sva svjetla mogu na svojoj površini koja emitira svjetlost imati označeno referentno središte kako je prikazano u Prilogu 6. |
3.5. |
Ako generator svjetlosti sustava za raspodjelu svjetlosti upotrebljava nezamjenjiv izvor svjetlosti s izbojem u plinu koji nije homologiran prema Pravilniku br. 99, generator svjetlosti nosi trgovački naziv ili oznaku proizvođača i broj dijela iz prethodnog stavka 2.2.2. |
3.6. |
U slučaju svjetala s LED modulom (modulima), svjetlo nosi oznaku nazivnog napona i nazivne snage te poseban identifikacijski kôd za modul izvora svjetlosti. |
3.7. |
LED modul (moduli) podnesen (podneseni) zajedno sa zahtjevom za homologaciju svjetla nosi (nose):
|
3.8. |
Ako se za upravljanje LED modulom (modulima) upotrebljava elektronički uređaj za kontrolu izvora svjetlosti koji nije dio LED modula, on se označava posebnim identifikacijskim kôdom (kôdovima), nazivnim ulaznim naponom i snagom. |
4. HOMOLOGACIJA
4.1. Općenito
4.1.1. |
Ako svi primjerci tipa glavnih svjetala koji su dostavljeni u skladu s prethodnim stavkom 2. ispunjavaju odredbe ovog Pravilnika, dodjeljuje se homologacija. |
4.1.2. |
Glavna svjetla u skladu s ovim Pravilnikom mogu biti udružena, spojena ili uzajamno povezana s bilo kojim drugim uređajem (uređajima) za osvjetljivanje ili svjetlosnu signalizaciju, pod uvjetom da se ne umanjuju njihove pojedinačne rasvjetne funkcije. |
4.1.3. |
Kada udružena, spojena ili uzajamno povezana svjetla ispunjavaju zahtjeve iz više od jednog pravilnika, može se postaviti jedna međunarodna homologacijska oznaka pod uvjetom da svako od udruženih, spojenih ili uzajamno povezanih svjetala ispunjava odredbe koje se na njega odnose. |
4.1.4. |
Svakom se homologiranom tipu dodjeljuje homologacijski broj. Njegove prve dvije znamenke označavaju serije izmjena koje uključuju najnovije glavne tehničke izmjene Pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije (trenutačno 01). Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu glavnog svjetla obuhvaćenom ovim Pravilnikom. Međutim, usklađeni par smatra se jednim tipom. |
4.1.5. |
Obavijest o izdavanju ili proširenju ili odbijanju ili povlačenju homologacije ili konačnoj obustavi proizvodnje tipa glavnog svjetla u skladu s ovim Pravilnikom dostavlja se strankama Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, putem obrasca s izjavom koji je u skladu s primjerkom u Prilogu 1. ovom Pravilniku. |
4.1.6. |
Uz oznaku propisanu stavkom 3.1., homologacijska oznaka opisana u stavcima 4.2. i 4.3. postavlja se u prostore iz prethodnog stavka 3.2. na svako glavno svjetlo u skladu s tipom homologiranim na temelju ovog Pravilnika. |
4.2. Sastav homologacijske oznake
Homologacijska oznaka sastoji se od:
4.2.1. |
međunarodne homologacijske oznake koja obuhvaća:
|
4.2.2. |
sljedećeg (sljedećih) dodatnog (dodatnih) simbola:
|
4.2.3. |
u svim se slučajevima na potvrdi o homologaciji i obrascima s izjavom koji se šalju državama strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik navodi određeni postupak koji se upotrebljavao u postupku ispitivanja u skladu sa stavkom 1.1.1.1. Priloga 4. i dopušteni napon(i) u skladu sa stavkom 1.1.1.2. Priloga 4. U odgovarajućim slučajevima uređaj se obilježava na sljedeći način:
|
4.2.4. |
Dvije znamenke homologacijskog broja koje ukazuju na seriju izmjena koji sadržava najnovije glavne tehničke izmjene Pravilnika u trenutku izdavanja homologacije i, prema potrebi, propisana strelica, mogu se naznačiti uz prethodno navedene dodatne simbole. |
4.2.5. |
Znakovi i simboli iz prethodnih stavaka 4.2.1. do 4.2.3. moraju biti jasno čitljivi i neizbrisivi. Mogu se pričvrstiti na unutarnji ili vanjski dio (prozirni ili neprozirni) glavnog svjetla, koji je nerazdvojiv od prozirnog dijela glavnog svjetla koje emitira svjetlost. U slučaju sustava raspodjele svjetlosti s vanjskom lećom ugrađenom u vodič svjetlosti, taj se uvjet smatra ispunjenim u slučaju da je homologacijska oznaka stavljena najmanje na generator svjetlosti i na vodič svjetlosti, ili na njegov zaštitni plašt. U svakom slučaju, oznaka mora biti vidljiva i nakon što se glavno svjetlo ili sustav ugradi na vozilo ili nakon što se otvori pomičan dio kao što je pokrov motora. |
4.3. Položaj homologacijske oznake
4.3.1. Neovisna svjetla
Na slikama 1. do 9. iz Priloga 2. ovom Pravilniku navode se primjeri položaja homologacijskih oznaka s prethodno spomenutim dodatnim simbolima.
4.3.2. Udružena, spojena ili uzajamno povezana svjetla
4.3.2.1. |
Ako udružena, spojena ili uzajamno povezana svjetla ispunjavaju zahtjeve iz više od jednog pravilnika, može se pričvrstiti jedna međunarodna homologacijska oznaka, sastavljena od kruga koji opisuje slovo „E”, broja oznake države koja je dodijelila homologaciju i homologacijskog broja. Ta homologacijska oznaka može se nalaziti bilo gdje na udruženim, spojenim ili uzajamno povezanim svjetlima pod uvjetom da:
|
4.3.2.2. |
identifikacijski simbol za svako svjetlo u skladu sa svim pravilnicima prema kojima je homologacija dodijeljena, zajedno s njihovim serijama izmjena, uključujući zadnje glavne tehničke izmjene pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije, prema potrebi postavlja se i strelica:
|
4.3.2.3. |
Veličina sastavnih dijelova jedne homologacijske oznake ne smije biti manja od najmanje veličine za najmanje pojedinačne znakove propisane pravilnikom na temelju kojeg je izdana homologacija. |
4.3.2.4. |
Svakom se homologiranom tipu dodjeljuje homologacijski broj. Ista ugovorna stranka ne može dodijeliti isti broj drugom tipu udruženih, spojenih ili uzajamno povezanih svjetala obuhvaćenih ovim Pravilnikom. |
4.3.2.5. |
Slika 10. iz Priloga 2. ovom Pravilniku sadržava primjere položaja homologacijskih oznaka za udružena, spojena ili uzajamno povezana svjetla sa svim prethodno spomenutim dodatnim simbolima. |
4.3.3. Svjetla čije se leće upotrebljavaju za različite tipove glavnih svjetala i koja se mogu uzajamno povezati ili udružiti s drugim svjetlima
Primjenjuju se odredbe utvrđene u prethodnom stavku 4.3.2.
4.3.3.1. |
Nadalje, kad se upotrebljava ista leća, ona može nositi različite homologacijske oznake koje se odnose na različite tipove glavnih svjetala ili jedinica svjetala, pod uvjetom da i kućište ili sustav raspodjele svjetlosti glavnog svjetla, čak i ako se ne može odvojiti od leće, sadržava prostor opisan u prethodnom stavku 3.2. i nosi homologacijske oznake stvarnih funkcija. |
4.3.3.2. |
Slika 11. iz Priloga 2. ovom Pravilniku sadržava primjere položaja homologacijskih oznaka koje se odnose na gore navedeni slučaj. |
4.3.4. Sustavi raspodjele svjetlosti
Za sustave raspodjele svjetlosti, primjenjive odredbe stavaka 4.3.1. do 4.3.3.2. ispunjavaju se zajedno sa zahtjevima iz stavka 3.4.
B TEHNIČKI ZAHTJEVI ZA GLAVNA SVJETLA (5)
5. OPĆE SPECIFIKACIJE
5.1. Svi uzorci udovoljavaju zahtjevima iz stavaka 6. do 8. u nastavku.
5.2. Glavna svjetla izrađena su tako da zadrže propisane fotometrijske značajke i ostanu u dobrom radnom stanju pri uobičajenoj upotrebi, unatoč vibracijama kojima mogu biti izložena.
5.2.1. Glavna svjetla opremljena su uređajem kojim se omogućava njihovo namještanje na vozilu sukladno primjenjivim propisima. Takav uređaj ne treba ugraditi na jedinice u kojima se reflektor i difuzna leća ne mogu odvojiti, pod uvjetom da je upotreba takvih jedinica ograničena na vozila na kojima se glavna svjetla mogu namjestiti na druge načine.
U slučaju kad su glavno svjetlo za glavni kratki svjetlosni snop i glavno svjetlo za dugi svjetlosni snop, koji su opremljeni vlastitim izvorom (izvorima) svjetlosti, sklopljeni u složenu jedinicu, naprava za namještanje omogućuje propisno zasebno namještanje svakog optičkog sustava. Ista se odredba odnosi na glavna svjetla koja daju svjetlosni snop prednjeg svjetla za maglu i dugi svjetlosni snop, kao i na glavna svjetla koja daju glavni kratki svjetlosni snop i svjetlosni snop prednjeg svjetla za maglu te na glavna svjetla koja daju ova tri snopa.
5.2.2. Međutim, te se odredbe ne primjenjuju za sklopove glavnih svjetala čiji su reflektori nerazdvojivi. Za takav tip sklopa primjenjuju se zahtjevi iz stavka 6.3. ovog Pravilnika.
5.3. Glavna svjetla koja su konstruirana da ispunjavaju zahtjeve za promet i desnom i lijevom stranom mogu se prilagoditi za promet određenom stranom ceste prikladnim početnim postavljanjem pri ugradnji na vozilo ili ih naknadno može postaviti korisnik. Takvo je početno ili naknadno postavljanje moguće, na primjer, pričvršćivanjem optičke jedinice pod određenim kutom na vozilu ili izvora svjetlosti pod određenim kutom u odnosu na optičku jedinicu. U oba slučaja moguće su samo dvije različite i jasno odvojene postavke, jedna za promet desnom i druga za promet lijevom stranom, pri čemu se konstrukcijom onemogućava nenamjerno prebacivanje iz jedne postavke u drugu, kao i postavljanje u međupoložaj. Ako se izvor svjetlosti može postaviti u dva različita položaja, sastavni dijelovi za pričvršćivanje izvora svjetlosti na reflektor moraju biti konstruirani i izrađeni tako da se u oba položaja izvor svjetlosti zadrži na mjestu s preciznošću propisanom za glavna svjetla namijenjena prometu samo jednom stranom ceste. Sukladnost sa zahtjevima iz ovog stavka provjerava se vizualnim pregledom te, prema potrebi, probnom ugradnjom.
5.4. Konfiguracija osvjetljenja za različite prometne uvjete
5.4.1. U slučaju glavnih svjetala konstruiranih da ispunjavaju zahtjeve za promet koji se kreće samo na jednoj strani ceste (desnoj ili lijevoj), poduzimaju se odgovarajuće mjere kako bi se spriječilo zasljepljivanje kod korisnika ceste u zemlji u kojoj se promet odvija na strani ceste suprotnoj od strane ceste u zemlji za koju je glavno svjetlo konstruirano (6). Takve mjere mogu biti:
(a) |
prekrivanje dijela vanjskog područja leće glavnog svjetla; |
(b) |
pomicanje snopa prema dolje. Vodoravno pomicanje je dopušteno; |
(c) |
bilo koja druga mjera za uklanjanje ili smanjivanje asimetričnog dijela snopa. |
5.4.2. Nakon primjene te (tih) mjere (mjera) sljedeći zahtjevi u pogledu svjetlosne jakosti glavnog svjetla ispunjavaju se tako da namještenost ostane nepromijenjena u odnosu na ono za izvorni smjer prometa:
5.4.2.1. |
kratko svjetlo konstruirano za promet desnom stranom i prilagođeno za vožnju lijevom stranom:
|
5.4.2.2. |
kratko svjetlo konstruirano za promet lijevom stranom i prilagođeno za vožnju desnom stranom:
|
5.5. Na glavnim svjetlima konstruiranima da naizmjence daju dugi i kratki svjetlosni snop ili kratki svjetlosni snop i/ili dugi svjetlosni snop konstruirani da postanu svjetla za osvjetljenje u zavoju, mehanički, elektromehanički ili neki drugi uređaj koji se radi toga (7) ugrađuje u glavno svjetlo mora biti proizveden tako da:
5.5.1. |
uređaj je dovoljno otporan da izdrži 50 000 paljenja u uobičajenim uvjetima upotrebe. Kako bi se provjerila sukladnost s tim zahtjevom, tehnička služba odgovorna za homologacijska ispitivanja može:
|
5.5.2. |
u slučaju otkazivanja, svjetlosna jakost glavnog svjetla iznad crte H-H ne prelazi vrijednosti kratkog svjetlosnog snopa u skladu sa stavkom 6.2.6.; nadalje, za glavna svjetla konstruirana za davanje kratkog i/ili dugog svjetlosnog snopa koja postaju svjetla za osvjetljenje u zavoju, najmanja svjetlosna jakost od barem 2 500 cd postiže se u točki ispitivanja 25 V (crta VV, 1,72 D); |
5.5.3. |
uvijek je moguće dobiti kratko ili dugo svjetlo, bez ikakve mogućnosti da se mehanizam zaustavi između ta dva položaja; |
5.5.4. |
korisnik ne može pomoću običnog alata promijeniti oblik ili položaj pomičnih dijelova. |
5.6. Treba provesti dodatna ispitivanja u skladu sa zahtjevima iz Priloga 4. radi osiguravanja da u upotrebi ne bude prevelike promjene fotometrijskih obilježja.
5.7. Dijelovi koji propuštaju svjetlost izrađeni od plastike ispituju se u skladu sa zahtjevima iz Priloga 5.
5.8. Zamjenjivost izvora svjetlosti
5.8.1. Izvor (izvori) svjetlosti s izbojem u plinu koji se upotrebljavaju u glavnim svjetlima s izbojem u plinu ili u sustavima raspodjele svjetlosti moraju biti zamjenjivi i homologirani u skladu s Pravilnikom br. 99. i njegovom serijom izmjena na snazi u vrijeme podnošenja zahtjeva za homologaciju tipa. Međutim, izvor (izvori) svjetlosti s izbojem u plinu koji nisu homologirani u skladu s Pravilnikom br. 99 mogu se upotrebljavati samo u slučaju kada su nezamjenjiv dio generatora svjetlosti. Međutim, u slučaju sustava raspodjele svjetlosti, generator svjetlosti može biti zamjenjiv bez upotrebe posebnog alata i u slučaju kada izvor svjetlosti koji se u njemu upotrebljava nije homologiran.
5.8.2. U slučaju da se jedan ili više (dodatnih) izvora svjetlosti sa žarnom niti upotrebljava u glavnom svjetlu s izbojem u plinu, ti izvori svjetlosti sa žarnom niti moraju biti homologirani prema Pravilniku br. 37 i njegovoj seriji izmjena na snazi u vrijeme podnošenja zahtjeva za homologaciju tipa, pod uvjetom da se upotreba ne ograničava sadržajem Pravilnika br. 37 i njegovom serijom izmjena na snazi u vrijeme podnošenja zahtjeva za homologaciju tipa.
5.8.3. Konstrukcija uređaja mora biti takva da je ugradnja žarulje sa žarnom niti, ako je ima, moguća samo u pravilnom položaju.
5.8.4. U slučaju zamjenjivih izvora svjetlosti s izbojem u plinu i u slučaju dodatnih izvora svjetlosti sa žarnom niti držač svjetla u skladu je s dimenzijama koje su navedene na tehničkom listu u Publikaciji IEC 60061 koji se odnosi na kategoriju upotrijebljenog (upotrijebljenih) izvora svjetlosti. Izvor (izvori) svjetlosti lako se postavlja (postavljaju) u glavno svjetlo.
5.9. Nezamjenjivi izvori svjetlosti s izbojem u plinu koji nisu homologirani prema Pravilniku br. 99 i koji se upotrebljavaju u sustavima raspodjele svjetlosti moraju povrh toga ispunjavati sljedeće zahtjeve (koji odgovaraju onima iz Pravilnika br. 99 za homologaciju izvora svjetlosti s izbojem u plinu):
5.9.1. |
uključivanje, vrijeme do potpunog osvjetljenja i ponovno uključivanje bez hlađenja kako je propisano u stavku 3.6. Pravilnika br. 99; |
5.9.2. |
boja kako je propisana u stavku 3.9. Pravilnika br. 99. Boja je bijela; |
5.9.3. |
UV zračenje kako je propisano u stavku 3.10. Pravilnika br. 99, ako je tako navedeno u zahtjevu za homologaciju (prethodni stavak 2.2.2). |
5.10. Sustav glavnog svjetla i balasta ne stvara smetnje zračenjem ili preko električnog voda koje uzrokuju loše funkcioniranje ostalih električnih/elektroničkih sustava vozila. (8)
5.11. Ako je potrebno za ispitni postupak, služba koja provodi ispitivanje može zatražiti od proizvođača dodatne ispitne uzorke, ispitne stolove (držače) ili posebne izvore napajanja.
5.12. Ispitni postupak provodi se u skladu sa specifikacijama proizvođača u pogledu ugradnje.
5.13. Glavno svjetlo (ako je opremljeno LED modulima) i sam (sami) LED modul (moduli) ispunjavaju odgovarajuće zahtjeve određene u Prilogu 11. ovom Pravilniku. Sukladnost sa zahtjevima se ispituje.
6. OSVJETLJENJE
6.1. Opće odredbe
6.1.1. Glavna svjetla ili sustavi raspodjele svjetlosti izrađuju se tako da s prikladnim izvorom svjetlosti s izbojem u plinu kratkim svjetlosnim snopom daju odgovarajuće osvjetljenje bez bljeska i dobro osvjetljenje pri dugom svjetlosnom snopu.
6.1.2. Svjetlosna jakost koju proizvodi glavno svjetlo mjeri se na udaljenosti od 25 m pomoću fotoelektrične ćelije korisne površine omeđene kvadratom stranice od 65 mm. Točka HV je središte koordinatnog sustava s okomitom polarnom osi. Crta h je horizontala kroz HV (vidjeti Prilog 3. ovom Pravilniku).
6.1.3. Glavno svjetlo ili sustavi za raspodjelu svjetlosti smatraju se zadovoljavajućim ako su fotometrijski zahtjevi utvrđeni u sadašnjem stavku 6. ispunjeni s jednim izvorom svjetlosti koji je prošao najmanje 15 ciklusa starenja, u skladu sa stavkom 4 Priloga 4. Pravilniku br. 99.
Ako je izvor svjetlosti s izbojem u plinu homologiran u skladu s Pravilnikom br. 99, on mora biti standardni (étalon) izvor svjetlosti i njegov svjetlosni tok može se razlikovati od zadanog svjetlosnog toka iz Pravilnika br. 99. U tom slučaju, svjetlosne jakosti ispravljaju se na odgovarajući način.
Gornji se ispravak ne odnosi na sustave raspodjele svjetlosti s nezamjenjivim izvorom svjetlosti s izbojem u plinu ili na glavna svjetla s potpuno ili djelomično ugrađenim balastom (balastima).
Ako izvor svjetlosti s izbojem u plinu nije homologiran u skladu s Pravilnikom br. 99, on mora biti serijski nezamjenjiv izvor svjetlosti.
6.1.4. Dimenzije kojima je određen položaj luka unutar standardnog izvora svjetlosti s izbojem u plinu navedene su u odgovarajućem tehničkom listu iz Pravilnika br. 99.
6.1.5. Sukladnost s fotometrijskim zahtjevima mora se provjeriti u skladu sa stavkom 6.2.6. ili 6.3. ovog Pravilnika. To vrijedi i za područje granice „svjetlo-tama” između 3°R i 3°L (mjerni postupak za boju granice „svjetlo-tama” trenutačno se razmatra).
6.1.6. Boja svjetlosnih snopova koje emitiraju glavna svjetla koja upotrebljavaju izvore svjetlosti s izbojem u plinu je bijela.
6.1.7. Četiri sekunde nakon paljenja glavnog svjetla opremljenog izvorom svjetlosti s izbojem u plinu gdje balast nije uključen u izvor svjetlosti, a koje nije radilo 30 minuta ili više:
6.1.7.1. |
Najmanje 37 500 cd postiže se na točki HV za glavno svjetlo koje proizvodi samo dugo svjetlo. |
6.1.7.2. |
Najmanje 6 250 cd postiže se u točki 50V za glavna svjetla koja proizvode samo kratko svjetlo ili naizmjence funkcije kratkog i dugog svjetla kako je opisano u stavku 5.4. ovog Pravilnika. |
6.1.7.3. |
U oba slučaja opskrba energijom mora biti dovoljna da se osigura potreban porast visokonaponskog impulsa. |
6.2. Odredbe koje se odnose na kratka svjetla
6.2.1. Raspodjela svjetlosne jakosti glavnog svjetla s kratkim svjetlosnim snopom uključuje granicu „svjetlo-tama” (vidjeti sliku 1. u nastavku), koji omogućuje da se glavno svjetlo ispravno prilagodi za fotometrijska mjerenja i za usmjeravanje na vozilu.
Granica „svjetlo-tama” sastavljena je od:
(a) |
kod svjetala za promet desnom stranom:
|
(b) |
kod svjetala za promet lijevom stranom:
|
U svakom slučaju uspon iz pregiba ima oštar rub.
6.2.2. Glavno svjetlo vizualno se usmjerava pomoću granice „svjetlo-tama” (vidjeti sliku 1.) na sljedeći način: Usmjeravanje se provodi pomoću ravnog okomitog zaslona postavljenog na udaljenosti od 10 m ili 25 m (kako je navedeno u odjeljku 9. Priloga 1.), ispred glavnog svjetla i pod pravim kutovima u odnosu na os H-V kako je prikazano u Prilogu 3. ovom Pravilniku. Zaslon je dovoljno širok da omogući provjeru i prilagodbu granice „svjetlo-tama” kratkoga svjetlosnog snopa u području od najmanje 5° na svakoj strani crte V-V.
6.2.2.1. Za okomito postavljanje: vodoravni dio granice „svjetlo-tama” pomaknut je prema gore od ispod crte B i namješten na nazivni položaj koji se nalazi jedan posto (0,57) ispod crte h-h;
Slika 1.
Napomena: Mjerila se razlikuju za okomite i vodoravne crte.
6.2.2.2. Za vodoravno postavljanje: uspon granice „svjetlo-tama” iz pregiba pomiče se:
|
za promet desnom stranom s desna na lijevo i vodoravno se postavlja nakon kretanja tako da:
ili |
|
za promet lijevom stranom s lijeva na desno i vodoravno se postavlja nakon kretanja tako da:
|
6.2.2.3. Ako tako usmjereno glavno svjetlo ne ispunjava zahtjeve navedene u stavcima 6.2.5., 6.2.6. i 6.3., njegovo namještanje može se promijeniti pod uvjetom da se os snopa ne pomakne:
|
vodoravno od crte A za više od:
|
|
okomito ne više od 0,25° gore ili dolje od crte B. |
6.2.2.4. Ako se, međutim, okomito namještanje na potreban položaj ne može provesti u više navrata unutar dopuštenih odstupanja opisanih u prethodnom stavku 6.2.2.3., instrumentalna metoda iz stavaka 2. i 3. Priloga 10. primjenjuje se za ispitivanje usklađenosti sa potrebnom minimalnom kvalitetom granice „svjetlo-tama” i za provedbu okomitog i vodoravnog namještanja snopa.
6.2.3. Kad je tako usmjereno, glavno svjetlo za koje se zahtijeva homologacija samo za kratko svjetlo treba ispunjavati samo zahtjeve navedene u stavcima 6.2.4. i 6.2.5. u nastavku; ako je predviđeno da daje kratki i dugi svjetlosni snop, ono mora zadovoljavati zahtjeve navedene u stavcima 6.2.4. do 6.2.6.
6.2.4. Za svako glavno svjetlo s kratkim svjetlosnim snopom dopušten je samo jedan izvor svjetlosti s izbojem u plinu. Najviše dva dodatna izvora svjetlosti dopuštena su kako slijedi:
6.2.4.1. Jedan dodatni izvor svjetlosti u skladu s Pravilnikom br. 37 ili jedan ili više dodatnih LED modula može se upotrebljavati unutar glavnog svjetla s kratkim svjetlosnim snopom kako bi se omogućilo osvjetljenje u zavoju.
6.2.4.2. Jedan dodatni izvor svjetlosti u skladu s Pravilnikom br. 37 i/ili jedan ili više LED modula u glavnom svjetlu s kratkim svjetlosnim snopom mogu se koristiti za potrebe proizvodnje infracrvenog zračenja. On/oni se aktivira (aktiviraju) samo istodobno s izvorom svjetlosti s izbojem u plinu. U slučaju da izvor svjetlosti s izbojem u plinu otkaže, taj dodatni izvor svjetlosti i/ili LED modul (moduli) automatski se isključuju.
6.2.4.3. U slučaju otkazivanja dodatnog izvora svjetlosti ili LED modula, glavno svjetlo nastavlja ispunjavati zahtjeve za kratki snop.
6.2.4.4. Uvjeti mjerenja u odnosu na izvore svjetlosti
6.2.4.4.1. |
U slučaju izvora svjetlosti s izbojem u plinu: napon koji se primjenjuje na priključcima balasta je ili 13,2 V +/– 0,1 za sustave od 12 V ili drukčije određeno (vidjeti Prilog 7.). |
6.2.4.4.2. |
U slučaju izvora svjetlosti sa žarnom niti u skladu s Pravilnikom br. 37: Svjetlo se mjeri pomoću bezbojne standardne (étalon) žarulje sa žarnom niti konstruirane za nazivni napon od 12 V. Za vrijeme provjere napon na priključcima žarulje sa žarnom niti treba namjestiti tako da se postigne referentni svjetlosni tok pri 13,2 V kako je navedeno u odgovarajućem tehničkom listu iz Pravilnika br. 37. |
6.2.4.4.3. |
U slučaju LED modula: svjetlo se mjeri na 6,3 V, 13,2 V odnosno 28,0 V, ako nije drukčije utvrđeno u ovom Pravilniku. LED modul (moduli) kojim (kojima) upravlja elektronički uređaj za kontrolu izvora svjetlosti mjeri (mjere) se kako je odredio podnositelj zahtjeva. |
6.2.5. Nakon više od 10 minuta od paljenja, svjetlosne jakosti na točkama ispitivanja iz tablice u nastavku i slike B iz Priloga 3. (ili zrcalno u odnosu na crtu VV za promet lijevom stranom) ispunjavaju sljedeće zahtjeve:
Točke ili dijelovi |
Opis (10) |
Svjetlosna jakost (cd) |
Vodoravni kut (stupnjevi) |
Okomiti kut (stupnjevi) |
|||||||||||||||||
Maks. |
Min. |
||||||||||||||||||||
Sve točke u području A (ograničeno sljedećim koordinatama u stupnjevima) 8L 8L 8R 8R 6R 1,5R V-V 4L 1U 4U 4U 2U 1,5U 1,5U H-H H-H |
625 |
|
|
|
|||||||||||||||||
2 |
B 50 L |
350 |
|
3,43 L |
0,57 U |
||||||||||||||||
3 |
75 R |
|
12 500 |
1,15 R |
0,57 D |
||||||||||||||||
4 |
50 L |
18 480 |
|
3,43 L |
0,86 D |
||||||||||||||||
5 |
25 L1 |
18 800 |
|
3,43 L |
1,72 D |
||||||||||||||||
6 |
50 V |
|
7 500 |
0 |
0,86 D |
||||||||||||||||
7 |
50 R |
|
12 500 |
1,72 R |
0,86 D |
||||||||||||||||
8 |
25 L2 |
|
2 500 |
9 L |
1,72 D |
||||||||||||||||
9 |
25 R1 |
|
2 500 |
9 R |
1,72 D |
||||||||||||||||
10 |
25 L3 |
|
1 250 |
15 L |
1,72 D |
||||||||||||||||
11 |
25 R2 |
|
1 250 |
15 R |
1,72 D |
||||||||||||||||
12 |
15 L |
|
625 |
20 L |
2,86 D |
||||||||||||||||
13 |
15 R |
|
625 |
20 R |
2,86 D |
||||||||||||||||
14 |
|
|
8 L |
4 U |
|||||||||||||||||
15 |
|
|
0 |
4 U |
|||||||||||||||||
16 |
|
|
8 R |
4 U |
|||||||||||||||||
17 |
|
|
4 L |
2 U |
|||||||||||||||||
18 |
|
|
0 |
2 U |
|||||||||||||||||
19 |
|
|
4 R |
2 U |
|||||||||||||||||
20 |
|
|
65 |
8 R |
0 |
||||||||||||||||
21 |
|
|
125 |
4 L |
0 |
||||||||||||||||
A do B |
Dio I. |
|
3 750 |
5,15 L do 5,15 R |
0,86 D |
||||||||||||||||
C – D |
|
1 750 |
|
2,5 R |
1 U |
||||||||||||||||
E do F |
Dio III. i niže |
12 500 |
|
9,37 L do 8,53 R |
4,29 D |
||||||||||||||||
|
E maks. R |
43 800 |
|
Desno od crte VV |
Iznad 1,72 D |
||||||||||||||||
|
E maks. L |
31 300 |
|
Lijevo od crte VV |
|
||||||||||||||||
Napomena: u tablici:
|
6.2.6. Zahtjevi iz gornjeg stavka 6.2.5. primjenjuju se i na glavna svjetla konstruirana za osvjetljenje u zavoju i/ili koja uključuju dodatni izvor svjetlosti ili LED modul (module) navedene u stavku 6.2.4.2. U slučaju glavnog svjetla konstruiranog za osvjetljivanje zavoja njegovo se postavljanje može mijenjati uz uvjet da se os svjetlosnog snopa ne pomakne okomito za više od 0,2°.
6.2.6.1. Ako svjetlo za osvjetljenje u zavoju nastaje:
6.2.6.1.1. |
okretanjem oko osi kratkog svjetla ili vodoravnim pomicanjem pregiba granice „svjetlo-tama”, mjerenje se obavlja nakon što se cijeli sklop glavnog svjetla ponovno usmjeri vodoravno, primjerice pomoću goniometra; |
6.2.6.1.2. |
pomicanjem jednog ili više optičkih dijelova glavnog svjetla bez vodoravnog pomicanja pregiba granice „svjetlo-tama”, mjerenje se obavlja tako da su ti dijelovi u svojim krajnjim radnim položajima; |
6.2.6.1.3. |
pomoću dodatnog izvora svjetlosti ili jednog ili više LED modula bez vodoravnog pomicanja pregiba granice „svjetlo-tama”, mjerenje se obavlja kada je (su) taj izvor svjetlosti ili LED modul (moduli) uključen (uključeni). |
6.3. Odredbe koje se odnose na duga svjetla
6.3.1. U slučaju glavnog svjetla koje je konstruirano da daje dugo i kratko svjetlo, mjerenje svjetlosne jakosti dugog svjetla obavlja se istim namještanjem glavnog svjetla kao pri mjerenju prema gornjem stavku 6.2.5; u slučaju glavnog svjetla koje daje samo dugo svjetlo, ono se namješta tako da se središte površine najveće osvijetljenosti nalazi u sjecištu crta H-H i V-V; takvo glavno svjetlo treba zadovoljavati samo zahtjeve navedene u stavku 6.3 Ispitni naponi isti su kao u stavku 6.2.4.4.
6.3.2. Moguće je upotrijebiti nekoliko izvora svjetlosti za dugo svjetlo; ti se izvori svjetlosti navode u Pravilniku br. 37 (u tom slučaju žarulje sa žarnom niti rade pri svom referentnom svjetlosnom toku), u Pravilniku br. 99 i/ili mogu biti LED modul (moduli). Kada se za davanje dugog svjetla upotrebljava više od jednog izvora svjetlosti, tim izvorima svjetlosti upravlja se istodobno uz određivanje maksimalne vrijednosti svjetlosne jakosti (IM).
Moguće je i da će se dio dugog svjetla koje proizvodi jedan od tih izvora svjetlosti upotrebljavati isključivo za kratkotrajne signale („blicanje”) kako je naveo podnositelj prijave. To se navodi na odgovarajućem crtežu i naznačuje se u obrascu s izjavom.
6.3.3. S obzirom na sliku C iz Priloga 3. i tablicu u nastavku, raspodjela svjetlosne jakosti dugog svjetla ispunjava sljedeće zahtjeve:
Ispitna točka |
Kutne koordinate Stupnjevi |
Potrebna svjetlosna jakost cd |
|
|
Min. |
H-5L |
0,0, 5,0 L |
6 250 |
H-2,5L |
0,0, 2,5 L |
25 000 |
H-2,5R |
0,0, 2,5 R |
25 000 |
H-5R |
0,0, 5,0 R |
6 250 |
6.3.3.1. Sjecište (HV) crta HH i VV nalazi se unutar „izoluksa” koji predstavlja 80 % najveće svjetlosne jakosti. Ta najveća vrijednost (IM) nije manja od 43 800 cd.
6.3.3.2. Najveća vrijednost (IM) ni u kojim okolnostima ne smije biti veća od 215 000 cd.
6.3.4. Referentna oznaka (I′M) najveće svjetlosne jakosti na koju se upućuje u gornjem stavku 6.3.3.2. gore dobiva se omjerom:
I′M = IM/4 300.
Ova se vrijednost zaokružuje na vrijednost 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25– 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.
6.4. Odredbe koje se odnose na pokretne reflektore
6.4.1. Kada je svjetlo ugrađeno u skladu sa svim položajima opisanima u stavku 2.1.4., glavno svjetlo mora ispunjavati fotometrijske zahtjeve iz stavka 6.2. ili 6.3. ili oba stavka.
6.4.2. Dodatna ispitivanja obavljaju se nakon što se reflektor zakrene okomito prema gore za kut iz stavka 2.1.4. ili za 2 stupnja, ovisno o tome koja je vrijednost niža, pomoću uređaja za usmjeravanje glavnog svjetla. Glavno se svjetlo zatim ponovno usmjerava prema dolje (pomoću goniometra), a fotometrijske se specifikacije moraju postići u sljedećim točkama:
glavno kratko svjetlo |
: |
HV i 75 R (odnosno 75 L); |
dugo svjetlo |
: |
IM i točka HV (postotak od IM). |
Ako uređaji za usmjeravanje ne dopuštaju stalno pomicanje, izabire se položaj najbliži 2 stupnja.
6.4.3. Reflektor se vraća natrag u svoj nominalni kutni položaj određen u stavku 6.2.2., a goniometar se vraća u svoj prvobitni položaj. Reflektor se naginje okomito prema dolje za kut naveden u stavku 2.1.4., ili za 2 stupnja, ovisno o tome koja je vrijednost niža, pomoću uređaja za usmjeravanje glavnog svjetla. Glavno se svjetlo zatim iznova usmjerava prema gore (primjerice pomoću goniometra) i provjeravaju se točke iz stavka 6.5.2.
7. ODREĐIVANJE STUPNJA SMETNJE I/ILI ZASLJEPLJIVANJA
Treba se ocijeniti smetnja i/ili zasljepljivanje prouzročeni kratkim svjetlom glavnog svjetla (11).
C DALJNJE ADMINISTRATIVNE ODREDBE
8. PREINAKA TIPA GLAVNOG SVJETLA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE
8.1. |
Svaka preinaka tipa glavnog svjetla, uključujući balast, prijavljuje se nadležnom tijelu koje je izdalo homologaciju za taj tip glavnog svjetla. Spomenuto tijelo tada može:
|
8.2. |
Potvrda, odbijanje ili odobrenje s opisanim preinakama dostavljaju se strankama iz Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik u skladu s postupkom iz stavka 4.1.5. |
8.3. |
Nadležno tijelo pri izdavanju proširenja homologacije svakom obrascu za priopćavanje sastavljenom za takvo proširenje dodjeljuje serijski broj te o tome izvješćuje ostale stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, putem obrasca s izjavom koji odgovara predlošku iz Priloga 1. ovom Pravilniku. |
9. SUKLADNOST PROIZVODNJE
9.1. |
Glavna svjetla homologirana na temelju ovog Pravilnika proizvode se tako da su usklađena s homologiranim tipom i da ispunjavaju zahtjeve iz stavka 6. |
9.2. |
Kako bi se provjerilo da su zahtjevi iz stavka 9.1. ispunjeni, provode se odgovarajuće kontrole proizvodnje. |
9.3. |
Nositelj homologacije osobito:
|
9.4. |
Nadležno tijelo koje je izdalo homologaciju tipa može u bilo koje vrijeme provjeriti metode za kontrolu sukladnosti primjenjive na svaku proizvodnu jedinicu.
|
9.5. |
Glavna svjetla s očitim greškama ne uzimaju se u obzir. |
9.6. |
Referentna oznaka ne uzima se u obzir. |
9.7. |
Mjerne točke 14. do 21. iz stavka 6.2.6. ovog Pravilnika ne uzimaju se u obzir. |
10. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE
10.1. |
Homologacija izdana s obzirom na glavno svjetlo u skladu s ovim Pravilnikom može se povući ako gore navedeni zahtjevi nisu ispunjeni ili ako glavno svjetlo koje nosi homologacijsku oznaku nije usklađeno s homologiranim tipom. |
10.2. |
Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik obrascem s izjavom koji odgovara predlošku iz Priloga 1. ovom Pravilniku. |
11. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE
Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi glavna svjetla homologirana u skladu s ovim Pravilnikom, o tome je dužan obavijestiti tijelo koje je dodijelilo homologaciju. Po primitku odgovarajućeg priopćenja to nadležno tijelo o tome obavješćuje ostale ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, obrascem s izjavom koji odgovara predlošku iz Priloga 1. ovom Pravilniku.
12. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA I TIJELA ZA HOMOLOGACIJU TIPA
Ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju Tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja i tijela za homologaciju tipa koja odobravaju homologaciju i kojima se dostavljaju obrasci o homologaciji ili proširenju ili odbijanju ili povlačenju homologacije ili konačnoj obustavi proizvodnje, izdani u drugim zemljama.
13. PRIJELAZNE ODREDBE
13.1. |
Od datuma stupanja na snagu serije izmjena 01 ovog Pravilnika, nijedna ugovorna stranka koja ga primjenjuje ne smije odbiti izdati homologacije sukladne ovom Pravilniku kako je izmijenjen serijom izmjena 01. |
13.2. |
Do 60 mjeseci nakon datuma stupanja na snagu serije izmjena 01 ovog Pravilnika s obzirom na promjene uvedene serijom izmjena 01 koje se odnose na fotometrijske postupke ispitivanja koji uključuju upotrebu sfernog koordinatnog sustava i specifikacija vrijednosti svjetlosne jakosti, kao i kako bi se tehničkim službama (ispitnim laboratorijima) omogućilo ažuriranje njihove opreme za ispitivanje, nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje homologacija na temelju ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01 ako se sadašnja ispitna oprema upotrebljava uz odgovarajuću konverziju vrijednosti, na zadovoljstvo tijela nadležnog za homologaciju tipa. |
13.3. |
Šezdeset mjeseci nakon datuma stupanja na snagu serije izmjena 01, ugovorne strane koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdaju homologaciju samo ako glavno svjetlo odgovara zahtjevima iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01. |
13.4. |
Postojeće homologacije za glavna svjetla koje su već izdane prema ovom Pravilniku prije dana stupanja na snagu serije izmjena 01 ostaju važeće na neodređeno razdoblje. |
13.5. |
Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti proširenja homologacije prema prethodnoj seriji ovog Pravilnika. |
(1) Odredbe ovog Pravilnika ne sprečavaju ugovornu stranku Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik da zabrani spajanje glavnog svjetla homologiranog kao „PL” (plastična leća) na temelju ovog Pravilnika s mehaničkim uređajem za čišćenje glavnog svjetla (odnosno s brisačima) na vozilima koja registrira.
(2) Za izvore svjetlosti s izbojem u plinu vidjeti Pravilnik br. 99.
(3) Ako se leća ne može odvojiti od kućišta glavnog svjetla, dovoljna je jedinstvena oznaka prema stavku 4.2.5.
(4) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. godine navedeni su u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
(5) Tehnički zahtjevi za izvore svjetlosti s izbojem u plinu: vidjeti Pravilnik br. 99.
(6) Upute za ugradnju svjetala opremljenih tim mjerama navedene su u Pravilniku br. 48.
(7) Ove se odredbe ne odnose na glavnu sklopku.
(8) Sukladnost sa zahtjevima za elektromagnetsku kompatibilnost mjerodavna je za pojedini tip vozila.
(9) Svjetlosne jakosti u točkama 14. do 19. moraju biti takve da:
|
14 + 15 + 16 ≥ 190 cd i |
|
17 + 18 + 19 ≥ 375 cd. |
(10) Za promet lijevom stranom, Slovo R zamjenjuje se slovom L i obratno.
(11) Taj će zahtjev biti predmet preporuke u korist tijela za homologaciju.
PRILOG 1.
IZJAVA
(Najveći format: A4 (210 × 297 mm))
PRILOG 2.
PRIMJERI POLOŽAJA HOMOLOGACIJSKIH OZNAKA.
Slika 1.
Glavno svjetlo s prethodno prikazanom homologacijskom oznakom glavno je svjetlo homologirano u Nizozemskoj (E4) pod homologacijskim brojem 2439, koje ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01. Kratki svjetlosni snop konstruiran je isključivo za vožnju desnom stranom.
Broj 30 ukazuje na to da je najveća svjetlosna jakost dugog svjetla između 123 625 i 145 125 kandela.
Napomena: Homologacijski broj i dodatni simboli upisuju se uz krug i iznad ili ispod slova „E”, ili desno ili lijevo od tog slova. Znamenke homologacijskog broja nalaze se na istoj strani u odnosu na slovo „E” te su poredane u istom smjeru.
Upotrebu rimskih brojki kao homologacijskih brojeva potrebno je izbjegavati kako ih se ne bi zamijenilo s ostalim simbolima.
Slika 2.
|
Slika 3.a
|
Glavno svjetlo koje nosi prethodno prikazanu homologacijsku oznaku glavno je svjetlo koje ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01 u odnosu na dugo i kratko svjetlo te je konstruirano:
samo za vožnju lijevom stranom |
za oba prometna sustava pomoću željenog podešavanja optičke jedinice ili izvora svjetlosti na vozilu |
Slika 3.b
Slika 4.
|
Slika 5.
|
Glavno svjetlo koje nosi prethodno prikazanu homologacijsku oznaku glavno je svjetlo koje ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01, s izvorom svjetlosti s izbojem u plinu samo za kratko svjetlo te je opremljeno lećom od plastike i konstruirano:
za oba prometna sustava |
samo za vožnju desnom stranom. |
Slika 6.
Glavno svjetlo koje nosi prethodno prikazanu homologacijsku oznaku glavno je svjetlo koje ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01, s izvorima svjetlosti s izbojem u plinu za dugo svjetlo, te je spojeno ili udruženo ili uzajamno povezano s prednjim svjetlom za maglu.
Slika 7.a
|
Slika 7.b
|
Prethodno prikazano glavno svjetlo koje nosi prethodnu homologacijsku oznaku tipa glavno je svjetlo koje ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01:
s izvorom svjetlosti s izbojem u plinu samo u odnosu na kratko svjetlo te je konstruirano samo za vožnju lijevom stranom, |
Isti položaj kao na slici 6., ali prednje svjetlo za maglu ne može biti uključeno istodobno s dugim svjetlom. |
Slika 8.
|
Slika 9.
|
Identifikacija kratkog glavnog svjetla koje ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01, s ugrađenom lećom od plastike,
i spojeno je ili udruženo ili uzajamno povezano s halogenim dugim svjetlom R8. |
konstruirano za oba prometna sustava. |
Kratki svjetlosni snop ne smije svijetliti istodobno s halogenim dugim svjetlosnim snopom. Kratki svjetlosni snop konstruiran je isključivo za vožnju desnom stranom. |
Kratki svjetlosni snop ne smije svijetliti istodobno s drugim uzajamno povezanim glavnim svjetlom. |
Slika 10.
Prethodno prikazana homologacijska oznaka označava sustav raspodjele svjetlosti koji upotrebljava izvor svjetlosti s izbojem u plinu i ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01, u odnosu na kratko svjetlo i dugo svjetlo za oba prometna sustava.
Primjeri mogućih pojednostavljenih oznaka za udružena, spojena ili uzajamno povezana svjetla ugrađena na prednju stranu vozila
Slika 11.
(Okomite i vodoravne crte prikazuju shemu oblika i cjelokupnog položaja uređaja za svjetlosne signale. One nisu dio homologacijske oznake.)
Predložak A
Predložak B
Predložak C
Predložak D
Napomena: Četiri prethodno prikazana primjera odgovaraju svjetlosnom uređaju koji nosi homologacijsku oznaku koja se odnosi na:
|
prednje pozicijsko svjetlo homologirano u skladu sa serijom izmjena 01 Pravilnika br. 7 za ugradnju za lijevu stranu; |
|
glavno svjetlo s kratkim svjetlosnim snopom s izbojem u plinu koje je konstruirano za promet desnom i lijevom stranom i dugim svjetlosnim snopom s izbojem u plinu najveće svjetlosne jakosti između 123 625 i 145 125 kandela (kako je naznačeno brojem 30), koje je homologirano u skladu s ovim Pravilnikom u njegovom izvornom obliku te sadržava leću od plastike; |
|
prednje svjetlo za maglu homologirano je u skladu sa serijom izmjena 02 Pravilnika br. 19 i sadržava leću od plastike; |
|
prednje svjetlo pokazivača smjera kategorije 1a, homologirano u skladu sa serijom izmjena 01 Pravilnika br. 6. |
Slika 12.
Svjetla uzajamno povezana ili udružena s glavnim svjetlom
Primjer 1.
Prethodni primjer odgovara označivanju leća namijenjenih za upotrebu u različitim tipovima glavnih svjetala i to za:
ili
za glavno svjetlo s kratkim svjetlosnim snopom konstruirano za oba prometna sustava te s dugim svjetlosnim snopom najveće svjetlosne jakosti između 80 625 i 96 750 kandela (kako je naznačeno brojem 20), homologirano u Nizozemskoj (E4) u skladu sa zahtjevima iz Pravilnika br. 8 kako je izmijenjen serijom izmjena 04, i
prednje pozicijsko svjetlo homologirano u skladu sa serijom izmjena 01 Pravilnika br. 7;
ili
za glavno svjetlo s kratkim svjetlosnim snopom s izbojem u plinu i dugim svjetlosnim snopom najveće svjetlosne jakosti između 123 625 i 145 125 kandela (kako je naznačeno brojem 30), konstruirano za oba prometna sustava i homologirano u Nizozemskoj u skladu sa zahtjevima iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01, a koje se uzajamno povezuje s istim prednjim pozicijskim svjetlom kako je prethodno navedeno;
ili
čak za prethodno navedena glavna svjetla homologirana kao da se radi o zasebnom svjetlu.
Kućište glavnog svjetla nosi jedini važeći homologacijski broj, na primjer:
|
|
ili |
|
ili |
|
ili |
|
Primjer 2.
Prethodni primjer odgovara oznaci na leći od plastike koja se koristi u sklopu od dva glavna svjetla, homologiranom u Nizozemskoj (E4) pod homologacijskim brojem 81151 i sastoji se od:
|
glavnog svjetla s halogenim kratkim svjetlosnim snopom konstruiranim za oba prometna sustava i halogenim dugim svjetlosnim snopom najveće svjetlosne jakosti između x i y kandela, koje udovoljava zahtjevima iz Pravilnika br. 8 i |
|
glavnog svjetla s dugim svjetlosnim snopom s izbojem u plinu najveće svjetlosne jakosti između w i z kandela koje udovoljava zahtjevima iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen serijom izmjena 01, pri čemu je ukupna vrijednost najvećih svjetlosnih jakosti dugih svjetlosnih snopova između 123 625 i 145 125 kandela, kako je naznačeno brojem 30. |
Slika 13.
LED moduli
LED modul s prethodno prikazanom identifikacijskom oznakom homologiran je zajedno sa svjetlom homologiranim u Italiji (E3) pod homologacijskim brojem 17325.
PRILOG 3.
MJERNI SUSTAV SFERNIH KOORDINATA I MJESTA ISPITNE TOČKE
Slika A
Mjerni sustav sfernih koordinata
Slika B
Kratko svjetlo za promet desnom stranom
Mjesta ispitne točke za promet lijevom stranom zrcalno su u odnosu na crtu VV
Slika C
Ispitne točke dugog svjetla
PRILOG 4.
ISPITIVANJE POSTOJANOSTI FOTOMETRIJSKIH OBILJEŽJA UKLJUČENIH GLAVNIH SVJETALA
Ispitivanje cijelih glavnih svjetala
Nakon što se fotometrijske vrijednosti u skladu sa zahtjevima iz ovog Pravilnika izmjere u točkama za Imax za dugi svjetlosni snop te u točkama HV, 50 R i B 50 L za kratki svjetlosni snop (ili HV, 50 L i B 50 R za glavna svjetla konstruirana za promet lijevom stranom ceste), uzorak cijeloga glavnog svjetla ispituje se u pogledu postojanosti fotometrijskih obilježja u radu. „Cijelo glavno svjetlo” podrazumijeva cijelo svjetlo uključujući balast (balaste) te okolne dijelove i svjetla koji bi mogli utjecati na odvođenje topline.
Ispitivanja se provode:
(a) |
u suhoj i mirnoj okolini na okolnoj temperaturi od 23 °C ± 5 °C, ispitni uzorak postavlja se na nosač koji odgovara pravilnoj ugradnji u vozilo; |
(b) |
u slučaju zamjenjivih izvora svjetlosti: s izvorima svjetlosti sa žarnom niti iz serijske proizvodnje koji su starili najmanje jedan sat ili s izvorima svjetlosti s izbojem u plinu iz serijske proizvodnje koji su starili najmanje 15 sati ili LED modula iz serijske proizvodnje koji su starili najmanje 48 sati i ohladili su se na okolnu temperaturu prije početka ispitivanja kako je određeno u ovom Pravilniku. Upotrebljavaju se LED moduli koje je dostavio podnositelj zahtjeva. |
Mjerna oprema istovrijedna je onoj upotrijebljenoj tijekom homologacijskih ispitivanja tipa glavnog svjetla.
Ispitni se uzorak ne demontira s ispitne naprave niti se ponovno namješta u odnosu na nju dok radi. Upotrijebljeni izvor svjetlosti izvor je svjetlosti kategorije određene za to glavno svjetlo.
1. ISPITIVANJE POSTOJANOSTI FOTOMETRIJSKIH OBILJEŽJA
Ispitivanja se provode u suhoj i mirnoj okolini na okolnoj temperaturi od 23 C ± 5 °C, pri čemu se ispitni uzorak postavlja na nosač koji odgovara pravilnoj ugradnji u vozilo.
1.1. Čisto glavno svjetlo
Glavno svjetlo radi 12 sati, kako je opisano u podstavku 1.1.1., a potom ga se provjerava kako je propisano u podstavku 1.1.2.
1.1.1. Postupak ispitivanja
Glavno svjetlo radi određeno vrijeme tako da:
(a) |
u slučaju homologacije samo jedne svjetlosne funkcije (dugog ili kratkog svjetlosnog snopa), odgovarajući izvor svjetlosti upaljen je tijekom propisanog vremena (1); |
(b) |
u slučaju uzajamno povezanog kratkog i dugog svjetla ili u slučaju uzajamno povezanog prednjeg svjetla za maglu i glavnog svjetla za dugi svjetlosni snop:
|
(c) |
u slučaju udruženih svjetlosnih funkcija, sve pojedinačne funkcije uključuju se istodobno na onoliko vremena koliko je određeno za pojedinačne svjetlosne funkcije (a) uzimajući u obzir i upotrebu uzajamno povezanih svjetlosnih funkcija (b) u skladu sa specifikacijama proizvođača; |
(d) |
u slučaju kratkog svjetla koje je konstruirano za osvjetljenje u zavoju s dodatkom izvora svjetlosti, ovaj se izvor svjetlosti uključuje na 1 minutu, i isključuje na 9 minuta samo tijekom aktiviranja kratkog svjetlosnog snopa (vidjeti Dodatak); |
(e) |
u slučaju da dugo svjetlo upotrebljava nekoliko izvora svjetlosti u skladu sa stavkom 6.3.2. i ako podnositelj zahtjeva izjavljuje da će se dio dugog svjetla (jedan od tih dodatnih izvora svjetlosti) upotrebljavati isključivo za kratkotrajne signale („blicanje”) ispitivanje se provodi bez tog dijela dugog svjetla. |
1.1.1.2. Ispitni napon
Na priključke ispitnog uzorka dovodi se napon kako slijedi:
(a) |
u slučaju zamjenjivog (zamjenjivih) izvora svjetlosti sa žarnom niti koji radi (rade) neposredno pod uvjetima napona u vozilu: ispitivanje se, kako je primjenjivo, provodi pri naponu od 6,3 V, 13,2 V odnosno 28,0 V, osim ako podnositelj zahtjeva odredi da se ispitni uzorak može upotrijebiti pri drukčijem naponu. U tom se slučaju ispitivanje obavlja s izvorom svjetlosti sa žarnom niti pogonjenim najvećim naponom koji se može primijeniti; |
(b) |
u slučaju zamjenjivog (zamjenjivih) izvora svjetlosti s izbojem u plinu: ispitni napon elektroničkog uređaja za nadzor izvora svjetlosti je 13,2 ± 0,1 volta za sustav napona vozila od 12 V, ili ako je drukčije navedeno u zahtjevu za homologaciju; |
(c) |
u slučaju nezamjenjivog izvora svjetlosti koji radi neposredno pod uvjetima napona u vozilu: Sva mjerenja na svjetlosnim jedinicama opremljenim nezamjenjivim izvorima svjetlosti (izvori svjetlosti sa žarnom niti i/ili drugi) provode se pri 6,3 V, 13,2 V odnosno 28,0 V ili pri drugim naponima u skladu s naponom u vozilu koji navodi podnositelj zahtjeva za pojedini slučaj; |
(d) |
u slučaju zamjenjivih ili nezamjenjivih izvora svjetlosti koji rade neovisno o sustavu napona u vozilu i koje u cijelosti nadzire sustav ili u slučaju izvora svjetlosti koje napaja naponsko-upravljački uređaj, gore određeni ispitni naponi upotrebljavaju se na ulaznim priključcima tog uređaja. Ispitni laboratorij može od proizvođača zatražiti uređaj za napajanje i pogon ili poseban izvor napajanja potreban za napajanje izvora svjetlosti; |
(e) |
LED modul (moduli) se mjeri (mjere) pri naponima od 6,75 V, 13,2 V odnosno 28,0 V, ako nije drukčije utvrđeno u ovom Pravilniku. LED moduli kojima upravlja elektronički uređaj za upravljanje izvorom svjetlosti mjere se kako odredi podnositelj zahtjeva; |
(f) |
kada su signalna svjetla udružena, spojena ili uzajamno povezana u ispitnom uzorku i rade pri naponima koji nisu nominalni nazivni naponi od 6 V, 12 V odnosno 24 V, napon se prilagođava prema uputama proizvođača za pravilno fotometrijsko djelovanje tog svjetla. |
1.1.2. Rezultati ispitivanja
1.1.2.1. Vizualni pregled:
Kad se glavno svjetlo stabilizira na temperaturu okoline, leću glavnog svjetla i vanjsku leću, ako postoji, čisti se čistom, vlažnom pamučnom tkaninom. Zatim se obavlja vizualni pregled pri kojem se ni na leći glavnog svjetla ni na vanjskoj leći, ako postoji, ne smiju uočiti nikakva izobličenja, iskrivljenja, pukotine ili promjene u boji.
1.1.2.2. Fotometrijsko ispitivanje:
za ispunjivanje zahtjeva iz ovog Pravilnika fotometrijske vrijednosti treba provjeriti u sljedećim točkama:
|
kratko svjetlo:
|
|
dugo svjetlo: Točka Imax. |
Može se obaviti novo usmjeravanje kako bi se uzelo u obzir svako izobličenje nosača glavnog svjetla zbog topline (promjena položaja granice „svjetlo-tama” obuhvaćena je stavkom 2. ovog Priloga).
Osim za točku B50 L, dopušteno je neslaganje od 10 % između fotometrijskih značajki i vrijednosti izmjerenih prije ispitivanja, uključujući dopuštena odstupanja fotometrijskog postupka. Vrijednost izmjerena u točki B50 L ne smije biti veća od fotometrijske vrijednosti izmjerene prije ispitivanja za više od 170 cd.
1.2. Prljavo glavno svjetlo
Nakon što je ispitano kako je određeno u prethodnom podstavku 1.1., glavno svjetlo, nakon što je pripremljeno kako je propisano u podstavku 1.2.1., radi jedan sat kako je opisano u podstavku 1.1.1. i potom ga se provjerava kako je propisano u podstavku 1.1.2.
1.2.1. Priprema glavnog svjetla
1.2.1.1. Ispitna mješavina
1.2.1.1.1. |
Za glavno svjetlo sa staklenom vanjskom lećom:
|
1.2.1.1.2. |
Za glavno svjetlo s vanjskom lećom od plastike
|
1.2.1.2. Nanošenje ispitne mješavine na glavno svjetlo:
Ispitna se mješavina ravnomjerno nanosi po cijeloj površini glavnog svjetla koje emitira svjetlost i potom se suši. Ovaj se postupak ponavlja dok se vrijednost osvjetljenja ne spusti na 15 do 20 % vrijednosti izmjerenih za svaku sljedeću točku pod uvjetima iz ovog Priloga:
|
Točka Emax kod kratkog/dugog svjetla i samo za dugo svjetlo, |
|
50 R i 50 V (5) za glavno svjetlo koje proizvodi samo kratki svjetlosni snop, konstruirano za promet desnom stranom |
|
50 L i 50 V (5) za glavno svjetlo koje proizvodi samo kratki svjetlosni snop, konstruirano za promet lijevom stranom |
2. ISPITIVANJE PROMJENE OKOMITOG POLOŽAJA GRANICE „SVJETLO-TAMA” POD UTJECAJEM TOPLINE
To se ispitivanje sastoji od provjere da okomiti pomak granice „svjetlo-tama” pod utjecajem topline ne prelazi određenu vrijednost za uključeno glavno svjetlo koje proizvodi kratki svjetlosni snop.
Glavno svjetlo ispitano u skladu sa stavkom 1. podvrgava se ispitivanju opisanom u stavku 2.1., bez skidanja s ispitne naprave ili ponovnog namještanja u odnosu na nju.
Ako glavno svjetlo ima pokretni reflektor, za ispitivanje se odabire samo položaj najbliži srednjem okomitom kutu.
2.1. Ispitivanje glavnih svjetala s kratkim svjetlosnim snopom
Ispitivanje se provodi u suhoj i mirnoj atmosferi na temperaturi okoline od 23 °C± 5 °C.
Uz upotrebu serijski proizvedenog izvora svjetlosti s izbojem u plinu koji je bio uključen najmanje 15 sati, na glavnom se svjetlu uključuje kratki svjetlosni snop bez skidanja ili ponovnog podešavanja u odnosu na ispitni uređaj. (Radi tog ispitivanja napon se podešava kako je određeno u stavku 1.1.1.2.). Položaj granice „svjetlo-tama” u njegovu vodoravnom dijelu (između VV i okomite crte koja prolazi kroz točku B 50 L za promet desnom stranom ili B 50 R za promet lijevom stranom) provjerava se 3 minute (r3) odnosno 60 minuta (r60) nakon rada.
Mjerenje promjene položaja granice „svjetlo-tama”, kako je prethodno opisano, obavlja se bilo kojom metodom koja daje prihvatljivu točnost i ponovljive rezultate.
2.2. Rezultati ispitivanja
2.2.1. |
Rezultat izražen u miliradijanima (mrad) smatra se prihvatljivim za glavno svjetlo s kratkim svjetlosnim snopom kad apsolutna vrijednost
|
2.2.2. |
Međutim, ako je ta vrijednost:
dodatni uzorak glavnog svjetla ispituje se kako je opisano u stavku 2.1. nakon što je tri puta uzastopno bio izložen ciklusu kako je opisano u nastavku, kako bi se ustalio položaj mehaničkih dijelova glavnog svjetla na podnožju koje predstavlja ispravnu ugradnju na vozilu:
|
(1) Ako su ispitivana glavna svjetla udružena i/ili uzajamno povezana sa signalnim svjetlima, potonja svijetle tijekom cijelog trajanja ispitivanja. U slučaju pokazivača smjera, on je uključen u trepćućem načinu rada s omjerom trajanja uključenosti i isključenosti približno jedan prema jedan.
(2) ako istodobno svijetle dva ili više izvora svjetlosti kad se glavno svjetlo upotrebljava kao trepćuće svjetlo, to se ne smatra uobičajenom istodobnom upotrebom dvaju izvora svjetlosti.
(3) NaCMC znači natrijeva sol karboksimetilceluloze koja se obično navodi kao CMC. NaCMC koji se upotrebljava u mješavini za prljanje ima stupanj supstitucije (DS) 0,6 – 0,7 i viskozitet 200 – 300 cP u 2 %-tnoj otopini pri 20 °C.
(4) Dopušteno odstupanje u količini pripisuje se potrebi dobivanja prljavštine koja se pravilno rasprostire po cijeloj plastičnoj leći.
(5) Točka 50 V leži 375 mm ispod HV na okomitoj crti VV na zaslonu koji je udaljen 25 m.
Dodatak
Pregled operativnih razdoblja koja se odnose na ispitivanje postojanosti fotometrijskih obilježja
Kratice |
: |
P: žarulja za kratko svjetlo D: žarulja za dugo svjetlo (D1 + D2 znači dva duga svjetla) F: prednje svjetlo za maglu |
|
znači ciklus 15 minuta isključeno i 5 minuta uključeno |
|
znači ciklus 9 minuta isključeno i 1 minutu uključeno |
|
znači ciklus 15 minuta uključeno i 5 minuta isključeno |
Sva sljedeća udružena glavna svjetla i prednja svjetla za maglu, zajedno s dodanim oznakama, dana su kao primjeri i nisu iscrpni.
PRILOG 5.
Zahtjevi za svjetla s ugrađenim lećama od plastike – ispitivanje uzoraka leće ili materijala i potpunih svjetala
1. OPĆE SPECIFIKACIJE
1.1. |
Uzorci dostavljeni u skladu sa stavcima 2.2.5. i 2.3. ovog Pravilnika zadovoljavaju specifikacije navedene u stavcima 2.1. do 2.5. u nastavku. |
1.2. |
Dva uzorka potpunih svjetala/sustava dostavljena u skladu sa stavkom 2.2.4. ovog Pravilnika koja sadržavaju leće od plastike zadovoljavaju, s obzirom na materijal leće, specifikacije u nastavku. |
1.3. |
Uzorci leća od plastike ili uzorci materijala podvrgavaju se, zajedno s reflektorom na koji je predviđeno njihovo postavljanje (kad je primjenjivo), homologacijskim ispitivanjima u vremenskom redoslijedu navedenom u tablici A u Dodatku 1. ovom Prilogu. |
1.4. |
Međutim, ako proizvođač svjetla može dokazati da je proizvod već prošao ispitivanja predviđena stavcima 2.1. do 2.5. u nastavku, ili istovrijedna ispitivanja u skladu s drugim Pravilnikom, ta ispitivanja ne treba ponavljati; obavezna su samo ispitivanja predviđena tablicom B u Dodatku 1. |
1.5. |
Ako su glavna svjetla konstruirana isključivo za ugradnju na desnoj strani ili isključivo za ugradnju na lijevoj strani, ispitivanja u skladu s ovim Prilogom mogu se izvršiti na samo jednom uzorku, po izboru podnositelja zahtjeva. |
2. ISPITIVANJA
2.1. Otpornost na promjene temperature
2.1.1. Ispitivanja
Tri nova uzorka (leće) u pet se ciklusa podvrgavaju promjenama temperature i vlažnosti (RH = relativna vlažnost) u skladu sa sljedećim programom:
(a) |
3 sata na temperaturi od 40 ± 2 °C i 85 – 95 % RH; |
(b) |
1 sat na temperaturi od 23 ± 5 °C i 60 – 75 % RH; |
(c) |
15 sati na temperaturi od – 30 ± 2 °C; |
(d) |
1 sat na temperaturi od 23 ± 5 °C i 60 – 75 % RH; |
(e) |
3 sata na temperaturi od 80 ± 2 °C; |
(f) |
1 sat na temperaturi od 23 ± 5 °C i 60 – 75 % RH. |
Prije tog ispitivanja uzorci se čuvaju na temperaturi od 23 ± 5 °C i 60 – 75 % RH najmanje četiri sata.
Napomena: |
Razdoblja od jednog sata na temperaturi od 23 °C ± 5 °C uključuju razdoblja prijelaza s jedne temperature na drugu koja su potrebna kako bi se izbjegli učinci toplinskog udara. |
2.1.2. Fotometrijska mjerenja
2.1.2.1. Metoda
Fotometrijska se mjerenja obavljaju na uzorcima prije i nakon ispitivanja.
Ta se mjerenja obavljaju pomoću standardne žarulje na sljedećim točkama:
B 50 L i 50 R za kratko svjetlo žarulje za kratko svjetlo ili žarulje za kratko/dugo svjetlo (B 50 R i 50 L u slučaju glavnih svjetala za promet lijevom stranom);
Imax za dugi svjetlosni snop.
2.1.2.2. Rezultati
Razlike između fotometrijskih vrijednosti izmjerenih na svakom uzorku prije i poslije ispitivanja ne smiju prekoračiti 10 %, uključujući dopuštena odstupanja fotometrijskog postupka.
2.2. Otpornost na atmosferske utjecaje i kemijska sredstva
2.2.1. Otpornost na atmosferske utjecaje
Tri nova uzorka (leća ili uzoraka materijala) izlažu se zračenju iz izvora koji ima spektralnu raspodjelu energije sličnu onoj crnog tijela pri temperaturi između 5 500 K i 6 000 K. Prikladni filtri postavljaju se između izvora i uzoraka tako da se što je više moguće smanje zračenja valnih duljina manjih od 295 nm i većih od 2 500 nm. Uzorci se izlažu energetskom osvjetljenju od 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 u tolikom trajanju da je svjetlosna energija koju oni prime jednaka 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Unutar obloge ispitne naprave, temperatura izmjerena na crnom zaslonu postavljenom na razini s uzorcima iznosi 50 ± 5 °C. Kako bi se osigurala jednolika izloženost, uzorci se okreću oko izvora zračenja brzinom između 1 i 5 min–1.
Uzorke treba prskati destiliranom vodom koja ima vodljivost manju od 1 mS/m na temperaturi od 23 ± 5 °C, u skladu sa sljedećim ciklusom:
Prskanje |
: |
5 minuta; |
Sušenje |
: |
25 minuta. |
2.2.2. Otpornost na kemijska sredstva
Nakon ispitivanja opisanog u prethodnom stavku 2.2.1. i mjerenja opisanog u stavku 2.2.3.1. u nastavku, vanjsku površinu navedena tri uzorka treba premazati kako je opisano u stavku 2.2.2.2. mješavinom određenom u stavku 2.2.2.1. u nastavku.
2.2.2.1. Ispitna mješavina
Ispitna se mješavina sastoji od 61,5 % n-heptana, 12,5 % toluena, 7,5 % etil-tetraklorida, 12,5 % trikloretilena i 6 % ksilena (obujamski postotak).
2.2.2.2. Nanošenje ispitne mješavine
Komad pamučne tkanine (prema ISO 105) treba do zasićenja namočiti mješavinom određenom u prethodnom stavku 2.2.2.1. i, unutar 10 sekundi, staviti na vanjsku površinu uzorka i držati 10 minuta s pritiskom od 50 N/cm2 koji odgovara sili od 100 N primijenjenoj na ispitnu površinu veličine 14 × 14 mm.
Tijekom tog 10-minutnog razdoblja, tkanina se ponovno namače mješavinom tako da je sastav tekućine koji se stavlja neprekidno istovjetan onom propisane ispitne mješavine.
Tijekom razdoblja stavljanja mješavine dopušteno je izjednačavati pritisak na uzorak radi sprječavanja stvaranja pukotina na njemu.
2.2.2.3. Čišćenje
Nakon nanošenja ispitne mješavine uzorci se suše na zraku, a zatim peru otopinom opisanom u stavku 2.3. (Otpornost na deterdžente) na 23 ± 5 °C.
Nakon toga uzorci se pažljivo ispiru destiliranom vodom koja ne sadržava više od 0,2 % nečistoća pri 23 ± 5 °C, a zatim brišu mekanom tkaninom.
2.2.3. Rezultati
2.2.3.1. Nakon ispitivanja otpornosti na atmosferske utjecaje na vanjskoj površini uzorka ne smije biti pukotina, ogrebotina, krhotina niti izobličenja, a srednja vrijednost promjene propuštanja svjetlosti , izmjerena na tri uzorka u skladu s postupkom opisanim u Dodatku 2. ovom Prilogu ne prelazi 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).
2.2.3.2. Nakon ispitivanja otpornosti na kemijska sredstva, uzorci ne smiju imati bilo kakve tragove kemijskog bojenja koje bi moglo uzrokovati promjene raspršivanja svjetlosnog toka, čije srednje odstupanje , izmjereno na tri uzorka u skladu s postupkom opisanim u Dodatku 2. ovom Prilogu ne prelazi 0,020 (Δdm < 0,020).
2.2.4. Otpornost na zračenja izvora svjetlosti
Provodi se sljedeće ispitivanje:
|
Ravni uzorci svih plastičnih dijelova glavnog svjetla koji propuštaju svjetlost izlažu se svjetlu izvora svjetlosti s izbojem u plinu. Parametri tih uzoraka, poput kutova i razmaka, isti su kao u glavnom svjetlu. Ovi uzorci moraju iste su boje i imaju istu površinsku obradu (ako postoji) kao dijelovi glavnog svjetla. |
|
Nakon 1 500 sati neprekinutog izlaganja, kolorimetrijske vrijednosti propuštene svjetlosti moraju se zadovoljiti s novim standardnim izvorom svjetlosti s izbojem u plinu, a na površini uzoraka ne smije biti pukotina, ogrebotina, ljuštenja ili iskrivljenja. |
2.3. Otpornost na deterdžente i ugljikovodike
2.3.1. Otpornost na deterdžente
Vanjska površina triju uzoraka (leća ili uzoraka materijala) zagrijava se na 50 °C ± 5 °C i potom se pet minuta uranja u mješavinu čija se temperatura održava na 23 ± 5 °C, a koja se sastoji od 99 dijelova destilirane vode koja ne sadržava više od 0,02 % nečistoća, i jednog dijela alkilaril sulfonata.
Na kraju ispitivanja uzorci se suše na temperaturi od 50 ± 5 °C. Površine uzoraka čiste se vlažnom tkaninom.
2.3.2. Otpornost na ugljikovodike
Vanjska se površina ovih triju uzoraka potom lagano trlja jednu minutu pamučnom krpom namočenom u mješavinu sastavljenu od 70 % n-heptana i 30 % toluena (obujamski postotak) i nakon toga se suši na otvorenom zraku.
2.3.3. Rezultati
Nakon što su gornja dva ispitivanja obavljena jedno za drugim, srednja vrijednost promjene propuštanja , izmjerena na tri uzorka u skladu s postupkom opisanim u Dodatku 2. ovom Prilogu ne smije prekoračiti 0,010 (Δtm < 0,010.).
2.4. Otpornost na mehaničko oštećivanje
2.4.1. Metoda mehaničkog oštećivanja
Vanjska površina triju novih uzoraka (leća) podvrgava se ispitivanju jednolikog mehaničkog oštećivanja metodom opisanom u Dodatku 3. ovom Prilogu.
2.4.2. Rezultati
Nakon ovog ispitivanja, promjene:
u propuštanju |
: |
|
i u raspršivanju svjetlosti |
: |
|
mjere se u skladu s postupkom opisanim u Dodatku 2. u području određenom u prethodnom stavku 2.2.4. Srednja vrijednost triju uzoraka takva je da:
|
Δtm ≤ 0,100; |
|
Δdm ≤ 0,050. |
2.5. Ispitivanje prianjanja zaštitnih slojeva, ako postoje
2.5.1. Priprema uzorka
Na zaštitnom sloju leće, na površini od 20 mm × 20 mm nožićem za brijanje ili iglom načini se mreža od kvadrata veličine približno 2 mm × 2 mm. Pritisak oštrice ili igle mora biti dovoljan da zareže barem zaštitni sloj.
2.5.2. Opis ispitivanja
Upotrebljava se ljepljiva vrpca sa silom prianjanja od 2 N/(cm širine) ± 20 %, koja je izmjerena pod normiranim uvjetima određenim u Dodatku 4. ovom Prilogu. Ta ljepljiva vrpca, široka najmanje 25 mm, najmanje pet minuta drži se pritisnutom na površinu pripremljenu kako je propisano u stavku 2.5.1.
Zatim se kraj ljepljive vrpce treba opterećuje tako da se sila prianjanja za dotičnu površinu izjednači sa silom koja djeluje okomito na tu površinu. U toj fazi vrpcu treba strgnuti konstantnom brzinom od 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
2.5.3. Rezultati
Na području s iscrtanom mrežom ne smije biti znatnijih oštećenja. Oštećenja na sjecištima između kvadrata ili na rubovima ogrebotina su dopuštena, pod uvjetom da oštećeno područje ne prelazi 15 % površine područja s mrežom.
2.6. Ispitivanja potpunoga glavnog svjetla koje sadržava leću od plastike
2.6.1. Otpornost na mehaničko oštećivanje površine leće
2.6.1.1. Ispitivanja
Leća uzorka svjetla br. 1 ispituje se u skladu s prethodnim stavkom 2.4.1.
2.6.1.2. Rezultati
Nakon ispitivanja, rezultati fotometrijskih mjerenja obavljenih na glavnom svjetlu u skladu s ovim Pravilnikom ne prelaze:
(a) |
za više od 30 % najveće vrijednosti propisanih u točkama B50L i HV i za više od 10 % od najmanjih vrijednosti propisanih u točki 75 R (u slučaju glavnih svjetala koja su namijenjena vožnji lijevom stranom treba uzeti u obzir točke B50R, HV i 75 L); ili |
(b) |
za više od 10 % ispod najmanjih vrijednosti propisanih za HV u slučaju glavnog svjetla koje proizvodi samo dugo svjetlo. |
2.6.2. Ispitivanje prianjanja zaštitnih slojeva, ako postoje
Leća uzorka svjetla br. 2 ispituje se u skladu s prethodnim stavkom 2.5.
Dodatak 1.
VREMENSKI REDOSLIJED HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA
A. Ispitivanja na plastikama (leće ili uzorci materijala dostavljeni u skladu sa stavkom 2.2.4. ovog Pravilnika)
Uzorci Ispitivanja |
Leće ili uzorci materijala |
Leće |
||||||||||||||
1. |
2. |
3. |
4. |
5. |
6. |
7. |
8. |
9. |
10. |
11. |
12. |
13. |
14. |
|||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
||
|
x |
x |
x |
x |
x |
x |
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
||
|
x |
x |
x |
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
||
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
|
|
|
x |
x |
x |
|
|
|
|
|
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
x |
||
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
x |
|
|
|
|
B. Ispitivanja cijelih glavnih svjetala (dostavljenih u skladu sa stavkom 2.2.3. ovog Pravilnika)
Ispitivanja |
Potpuna glavna svjetla |
|||
Uzorak br. |
||||
1 |
2 |
|||
|
x |
|
||
|
x |
|
||
|
|
x |
Dodatak 2.
Metoda mjerenja raspršivanja i propuštanja svjetlosti
1. OPREMA (VIDJETI SLIKU)
Svjetlosni snop kolimatora K s polovinom divergencije β/2 = 17,4 × 10–4 rd ograničen je blendom DT s otvorom od 6 mm uz koji je smješten nosač uzorka.
Konvergentna akromatska leća L2, korigirana za sferne aberacije, povezuje blendu DT s prijamnikom R; promjer leće L2 takav je da ne zaslanja svjetlost koju raspršuje uzorak u stošcu s polovinom vršnog kuta β/2 = 14°.
Prstenasta blenda DD s kutovima α/2 = 1° i αmax/2 = 12° smještena je u žarišnoj ravnini slike leće L2.
Neprozirni središnji dio blende potreban je da bi se isključilo svjetlo koje dolazi izravno iz izvora svjetlosti. Moguće je ukloniti središnji dio blende iz svjetlosnog snopa na takav način da se on vraća točno u svoj prvobitni položaj.
Udaljenost L2 DT i žarišna duljina F2 (1) leće L2 odabire se tako da slika DT potpuno pokriva prijamnik R.
Ako je početni upadni svjetlosni tok pretpostavljeno 1 000 jedinica, apsolutna točnost svakog očitavanja bolja je od jedne jedinice.
2. MJERENJA
Obavljaju se sljedeća očitavanja:
Očitavanje |
S uzorkom |
Sa središnjim dijelom DD |
Predstavljena veličina |
T1 |
ne |
ne |
Upadni svjetlosni tok pri početnom očitavanju |
T2 |
da (prije ispitivanja) |
ne |
Snop koji propušta novi materijal u području od 24 ° |
T3 |
da (nakon ispitivanja) |
ne |
Snop koji propušta ispitivani materijal u području od 24 ° |
T4 |
da (prije ispitivanja) |
da |
Snop raspršen novim materijalom |
T5 |
da (nakon ispitivanja) |
da |
Snop raspršen ispitivanim materijalom |
Slika 1.
Optičke postavke za mjerenje promjene u raspršivanju i propuštanju
(1) Za L2 preporučuje se upotrijebiti žarišnu duljinu od oko 80 mm.
Dodatak 3.
METODA ISPITIVANJA PRSKANJEM
1. OPREMA ZA ISPITIVANJE
1.1. Prskalica
Upotrijebljena prskalica opremljena je sapnicom promjera 1,3 mm koja dopušta količinu protoka tekućine od 0,24 ± 0,02 l/min pri radnom tlaku od 6,0 bara – 0, + 0,5 bara.
Pod ovim radnim uvjetima dobiveni lepezasti mlaz treba promjera je 170 mm ± 50 mm na površini izloženoj oštećivanju, koja je na udaljenosti od 380 mm ± 10 mm od sapnice.
1.2. Ispitna mješavina
Ispitna se mješavina sastoji os:
(a) |
silikatnog pijeska tvrdoće 7 prema Mohrovoj ljestvici s veličinom zrnaca između 0 i 0,2 mm uz gotovo normalnu raspodjelu te kutnim faktorom od 1,8 do 2; |
(b) |
vode tvrdoće koja ne prekoračuje 205 g/m3 za mješavinu koja sadržava 25 g pijeska po litri vode. |
2. ISPITIVANJE
Vanjska površina leća svjetla podvrgava se jednom ili više puta djelovanju mlaza pijeska dobivenog kako je prethodno opisano. Mlaz se raspršuje gotovo okomito na površinu koja se ispituje.
Oštećivanje se provjerava pomoću jednog ili više uzoraka stakla postavljenih kao referentni uzorak u blizini leća koje se ispituju. Smjesa se raspršuje sve dok promjena u raspršivanju svjetla na uzorku ili uzorcima izmjerena metodom opisanom u Dodatku2., nije takva da:
Nekoliko se referentnih uzoraka može upotrijebiti da bi se provjerilo je li cijela površina koja se ispituje jednoliko oštećena.
Dodatak 4.
ISPITIVANJE PRIANJANJA LJEPLJIVE TRAKE
1. SVRHA
Ovom se metodom omogućuje određivanje linearne sile prianjanja ljepljive vrpce na staklenu ploču u standardnim uvjetima.
2. NAČELO
Mjerenje sile potrebne za odljepljivanje ljepljive vrpce sa staklene ploče pod kutom od 90°.
3. PROPISANI ATMOSFERSKI UVJETI
Uvjeti okoline su temperatura od 23 ± 5 °C i 65 ± 15 % relativne vlage (RH).
4. ISPITNI UZORCI
Prije ispitivanja, uzorak koluta ljepljive vrpce 24 sata se drži u propisanoj atmosferi (vidjeti prethodni stavak 3.).
Iz svakog svitka ispituje se pet ispitnih uzoraka, svaki duljine 400 mm. Ispitni se uzorci uzimaju iz svitka nakon što su prva tri namotaja skinuta.
5. POSTUPAK
Ispitivanje se provodi pod uvjetima okoline određenim u stavku 3.
Iz koluta se uzima pet probnih uzoraka dok se ljepljiva vrpca radijalno odmotava brzinom od približno 300 mm/s, a zatim se u roku od 15 sekundi primjenjuju na sljedeći način:
|
Ljepljiva se vrpca postupno lijepi na staklenu ploču laganim uzdužnim pokretima prsta, bez pretjeranog pritiska, tako da između vrpce i staklene ploče ne ostane zračnih mjehurića. |
|
Sklop se ostavi 10 minuta u utvrđenim atmosferskim uvjetima. |
|
Približno 25 mm ispitnog uzorka odljepljuje se sa staklene ploče u ravnini okomitoj na os ispitnog uzorka. |
|
Ploča se učvršćuje, a slobodan kraj vrpce savija se prema natrag pod kutom od 90°. Sila se primjenjuje na takav način da crta razdvajanja između trake i ploče bude okomita na tu silu i okomita na ploču. |
|
Vrpca se za odljepljivanje povlači brzinom od 300 mm/s ± 30 mm/s pri čemu se zabilježava potrebna sila. |
6. REZULTATI
Pet dobivenih vrijednosti reda se u niz, a kao rezultat mjerenja uzima se srednja vrijednost. Ova se vrijednost izražava u njutnima po centimetru širine vrpce.
PRILOG 6.
REFERENTNO SREDIŠTE
Ova neobavezna oznaka referentnog središta postavlja se na leći u njezinom sjecištu s referentnom osi kratkog svjetlosnog snopa, te isto tako na leće dugih svjetlosnih snopova kada oni nisu udruženi, spojeni ili uzajamno povezani s kratkim svjetlosnim snopom.
Na gornjem crtežu prikazana je oznaka referentnog središta kako je projicirano na ravninu koja dodiruje leću oko središta kruga. Crte koje tvore ovu oznaku mogu biti neprekinute ili crtkane.
PRILOG 7.
OZNAKE NAPONA
Ta se oznaka mora postaviti na kućište svakoga glavnog svjetla, koje ima samo izvore svjetlosti s izbojem u plinu i balast, te na svakom vanjskom dijelu balasta. |
|
Ta se oznaka mora postaviti na kućištu svakoga glavnog svjetla koje sadržava najmanje jedan izvor svjetlosti s izbojem u plinu i balast. |
Balast (balasti) je (su) konstruiran (konstruirani)) za sustav napona od ** volta. |
|
Balast (balasti) je (su) konstruiran (konstruirani)) za sustav napona od ** volta. |
|
|
Nijedna žarulja sa žarnom niti i/ili nijedan LED modul u glavnom svjetlu nisu konstruirani za 24-voltni mrežni sustav. |
PRILOG 8.
NAJMANJI ZAHTJEVI ZA POSTUPKE ZA NADZOR SUKLADNOSTI PROIZVODNJE
1. OPĆENITO
1.1. |
S mehaničkog i geometrijskog gledišta smatra se da su zahtjevi sukladnosti ispunjeni ako odstupanja ne prelaze neizbježna proizvodna odstupanja koja odgovaraju zahtjevima iz ovog Pravilnika. |
1.2. |
U odnosu na fotometrijske značajke, sukladnost serijski proizvedenih glavnih svjetala ne osporava se ako prilikom ispitivanja fotometrijskih značajki nasumično odabranog glavnog svjetla i izmjerenih pri 13,2 V ± 0,1 V ili pri drugom navedenom naponu:
|
1.3. |
U pogledu provjere promjene okomitog položaja granice „svjetlo-tama” pod utjecajem topline primjenjuje se sljedeći postupak:
|
1.4. |
Kromatične koordinate treba poštovati. |
1.5. |
Ako se, međutim, okomito namještanje ne može više puta ponoviti da se postigne željeni položaj uz odstupanja opisana u stavku 6.2.2.3. ovog Pravilnika, jedan se uzorak ispituje u skladu s postupkom opisanim u stavcima 2. i 3. Priloga 10. |
2. NAJMANJI ZAHTJEVI ZA PROIZVOĐAČEVU PROVJERU SUKLADNOSTI
Za svaki tip glavnog svjetla nositelj homologacijske oznake u primjerenim vremenskim razmacima provodi najmanje sljedeća ispitivanja. Ispitivanja se provode u skladu s odredbama ovog Pravilnika.
Ako se pokaže da uzorkovanje ne odgovara tipu odnosnog ispitivanja, obavlja se novo uzrokovanje i ispitivanje. Proizvođač poduzima mjere kako bi osigurao sukladnost predmetne proizvodnje.
2.1. Vrsta ispitivanja
Ispitivanja sukladnosti u ovom Pravilniku primjenjuju se na fotometrijske značajke i provjeru promjene okomitog položaja granice „svjetlo-tama” pod utjecajem topline.
2.2. Postupci primijenjeni u ispitivanjima
2.2.1. |
Ispitivanja se u pravilu provode u skladu s postupcima iz ovog Pravilnika. |
2.2.2. |
Za sva ispitivanja sukladnosti koja provodi proizvođač mogu se koristiti istovrijedne metode uz odobrenje tijela koje je nadležno za homologacijska ispitivanja. Proizvođač je odgovoran za dokazivanje da su primijenjene metode istovrijedne onima utvrđenim u ovom Pravilniku. |
2.2.3. |
Primjenom stavaka 2.2.1. i 2.2.2. zahtijeva se redovito umjeravanje naprava za ispitivanje i usporedba s mjerenjima koja je provelo nadležno tijelo. |
2.2.4. |
U svim slučajevima referentni postupci oni su iz ovog Pravilnika, posebno za administrativnu provjeru i uzorkovanje. |
2.3. Vrsta uzorkovanja
Uzorci glavnih svjetala odabiru se nasumično iz proizvedene istovrsne serije. Istovrsna serija znači skup glavnih svjetala istog tipa koji je određen u skladu s proizvodnim metodama proizvođača.
Procjena u pravilu obuhvaća serijsku proizvodnju iz pojedinih tvornica. Međutim, proizvođač može objediniti podatke o istom tipu iz nekoliko tvornica, pod uvjetom da one primjenjuju iste sustave kvalitete i upravljanja kvalitetom.
2.4. Izmjerene i zabilježene fotometrijske značajke
Odabrana glavna svjetla podvrgavaju se fotometrijskim mjerenjima u točkama predviđenim u ovom Pravilniku, pri čemu su očitavanja ograničena na točke Imax, HV (2), HL, HR (3) u slučaju dugog svjetla i na točke B 50 L (ili R) (1), HV, 50 V, 75 R (ili L) i 25 L2 (ili R2) u slučaju kratkog svjetla (vidjeti sliku u Prilogu 3.).
2.5. Kriteriji kojima se uređuje prihvatljivost
Proizvođač je odgovoran za provedbu statističke analize rezultata ispitivanja te za određivanje, u dogovoru s nadležnim tijelom, kriteriji kojima se određuje sukladnost njegovih proizvoda kako bi se ispunili zahtjevi za provjeru sukladnosti proizvoda iz stavka 9.1. ovog Pravilnika.
Kriteriji kojima se uređuje prihvatljivost moraju biti takva da bi, s pouzdanošću od 95 %, najmanja vjerojatnost prolaska kontrole na licu mjesta u skladu s Prilogom 9. (prvo uzorkovanje) bila 0,95.
(1) Slova u zagradama odnose se na glavna svjetla za promet lijevom stranom.
(2) Kad je dugi svjetlosni snop uzajamno povezan s kratkim svjetlom, mjerna točka HV za dugi svjetlosni snop ista je kao i za kratki svjetlosni snop.
(3) HL i HR: točke na „hh” postavljene 2,5 stupnja lijevo odnosno desno od točke HV.
PRILOG 9.
NAJMANJI ZAHTJEVI ZA UZORKOVANJE KOJE PROVODI INSPEKTOR
1. OPĆENITO
1.1. |
Smatra se da su zahtjevi sukladnosti s mehaničkog i geometrijskog stajališta ispunjeni u skladu sa zahtjevima iz ovog Pravilnika ako odstupanja, ako postoje, ne prelaze neizbježna proizvodna odstupanja. |
1.2. |
U odnosu na fotometrijske značajke, sukladnost serijski proizvedenih glavnih svjetala ne osporava se ako prilikom ispitivanja fotometrijskih značajki na nasumce odabranom glavnom svjetlu pri 13,2 V ± 0,1 V ili pri drugom navedenom naponu:
|
1.3. |
U pogledu provjere promjene okomitog položaja granice „svjetlo-tama” pod utjecajem topline primjenjuje se sljedeći postupak:
|
1.4. |
Kromatične koordinate treba poštovati. |
1.5. |
Ako se, međutim, okomito namještanje ne može više puta ponoviti da se postigne željeni položaj uz odstupanja opisana u stavku 6.2.2.3. ovog Pravilnika, jedan se uzorak ispituje u skladu s postupkom opisanim u stavcima 2. i 3. Priloga 10. |
2. PRVO UZORKOVANJE
U prvom uzorkovanju nasumično se odabiru četiri glavna svjetla. Prvi od dvaju uzoraka označen je s A, drugi od dvaju uzoraka označen je s B.
2.1. Sukladnost se ne osporava
2.1.1. |
Nastavno na postupak uzorkovanja prikazan na slici 1. u ovom Prilogu, sukladnost serijski proizvedenih glavnih svjetala ne osporava se ako odstupanja izmjerenih vrijednosti glavnih svjetala u nepovoljnim smjerovima iznose:
|
2.1.2. |
Ili ako su uvjeti iz stavka 1.2.2. za uzorak A ispunjeni. |
2.2. Sukladnost se osporava
2.2.1. |
Nastavno na postupak uzorkovanja prikazan na slici 1. ovog Priloga, sukladnost serijski proizvedenih glavnih svjetala osporava se i od proizvođača se zahtijeva da svoju proizvodnju uskladi sa zahtjevima ako odstupanja izmjerenih vrijednosti za glavna svjetla iznose:
|
2.2.2. |
Ili ako uvjeti iz stavka 1.2.2. za uzorak A nisu ispunjeni. |
2.3. Povlačenje homologacije
Sukladnost se osporava i primjenjuje stavak 10. ako, nakon postupka uzorkovanja sa slike 1. u ovom Prilogu, odstupanja izmjerenih vrijednosti za glavna svjetla iznose:
2.3.1. |
Uzorak A
|
2.3.2. |
Uzorak B
|
2.3.3. |
Ili ako uvjeti iz stavka 1.2.2. za uzorke A i B nisu ispunjeni. |
3. PONOVLJENO UZORKOVANJE
U slučajevima A3, B2 i B3 potrebno je ponovljeno uzorkovanje unutar razdoblja od dva mjeseca nakon obavijesti, pri čemu se treći uzorak C od dvaju glavnih svjetala i četvrti uzorak D od dvaju glavnih svjetala odabiru iz zalihe proizvedene nakon uspostave sukladnosti.
3.1. Sukladnost se ne osporava
3.1.1. |
Nastavno na postupak uzorkovanja prikazan na slici 1. ovog Priloga, sukladnost serijski proizvedenih glavnih svjetala ne osporava se ako odstupanja izmjerenih vrijednosti glavnih svjetala iznose:
|
3.1.2. |
Ili ako su uvjeti iz stavka 1.2.2. za uzorak C ispunjeni. |
3.2 Sukladnost se osporava
3.2.1. |
Nastavno na postupak uzorkovanja prikazan na slici 1. ovog Priloga, sukladnost serijski proizvedenih glavnih svjetala osporava se i od proizvođača se zahtijeva da svoju proizvodnju uskladi sa zahtjevima ako odstupanja izmjerenih vrijednosti za glavna svjetla iznose:
|
3.3. Povlačenje homologacije
Sukladnost se osporava i primjenjuje stavak 11. ako, nakon postupka uzorkovanja sa slike 1. u ovom Prilogu, odstupanja izmjerenih vrijednosti za glavna svjetla iznose:
3.3.1. |
Uzorak C
|
3.3.2. |
Uzorak D
|
3.3.3. |
Ili ako uvjeti iz stavka 1.2.2. za uzorke C i D nisu ispunjeni. |
4. PROMJENA OKOMITOG POLOŽAJA GRANICE „SVJETLO-TAMA”
S obzirom na provjeru promjene okomitih položaja granice „svjetlo-tama” pod utjecajem topline, primjenjuje se sljedeći postupak:
|
Jedno od glavnih svjetala iz uzorka A, poslije postupka uzorkovanja prema slici 1. iz ovog Priloga, ispituje se u skladu s postupkom opisanim u stavku 2.1. Priloga 4. nakon što je tri puta uzastopno izloženo ciklusu opisanom u stavku 2.2.2. Priloga 4. |
|
Glavno se svjetlo smatra prihvatljivim ako Δr ne prelazi 1,5 mrad. |
|
Ako ta vrijednost prelazi 1,5 mrad, ali nije veća od 2,0 mrad, drugo glavno svjetlo uzorka A podvrgava se testu nakon čega srednja vrijednost apsolutnih vrijednosti zabilježenih na oba uzorka ne prelazi 1,5 mrad. |
|
Međutim, ako ta vrijednost od 1,5 mrad na uzorku A nije ispunjena, dva glavna svjetla iz uzorka B podvrgavaju se istom postupku i vrijednost Δr ni za jednog od njih ne prekoračuje 1,5 mrad. |
Slika 1.
(1) Slova u zagradama odnose se na glavna svjetla za promet lijevom stranom.
PRILOG 10.
PROVJERA GRANICE „SVJETLO-TAMA” POMOĆU INSTRUMENATA ZA GLAVNA SVJETLA KOJA EMITIRAJU KRATKI SVJETLOSNI SNOP
1. OPĆENITO
U slučaju kad se primjenjuje stavak 6.2.2.4. ovog Pravilnika, kvaliteta granice „svjetlo-tama” ispituje se skladu sa zahtjevima utvrđenim u stavku 2. u nastavku i provodi se okomito i vodoravno namještanje svjetlosnog snopa pomoću instrumenata u skladu sa zahtjevima određenim u stavku 3. u nastavku.
Prije provođenja mjerenja kvalitete granice „svjetlo-tama” i postupka usmjeravanja pomoću instrumenata potrebno je prethodno vizualno usmjeravanje u skladu sa stavcima 6.2.2.1. i 6.2.2.2. ovog Pravilnika.
2. MJERENJE KVALITETE GRANICE „SVJETLO-TAMA”
Za određivanje najmanje oštrine, mjerenja se provode okomitim skeniranjem preko vodoravnog dijela granice „svjetlo-tama”, pri čemu su kutni pomaci 0,05° na mjernoj udaljenosti od:
(a) |
10 m, s detektorom promjera oko 10 mm; ili |
(b) |
25 m, s detektorom promjera oko 30 mm. |
Mjerna udaljenost na kojoj je provedeno ispitivanje bilježi se pod točkom 9. obrasca s izjavom o homologaciji (vidjeti Prilog 1. ovom Pravilniku).
Za određivanje najveće oštrine, mjerenja se provode okomitim skeniranjem preko vodoravnog dijela granice „svjetlo-tama”, pri čemu su kutni pomaci 0,05°, isključivo na mjernoj udaljenosti od 25 m i s detektorom promjera oko 30 mm.
Kvaliteta granice „svjetlo-tama” smatra se prihvatljivom ako su zahtjevi iz stavaka 2.1. do 2.3. u nastavku u skladu s barem jednim setom mjerenja.
2.1. Vidljiva je samo jedna granica „svjetlo-tama” (1)
2.2. Oštrina granice „svjetlo-tama”
Faktor oštrine G određuje se okomitim skeniranjem preko vodoravnog dijela granice „svjetlo-tama” na 2,5° od crte V-V pri čemu:
pri čemu β = okomiti položaj u stupnjevima.
Vrijednost G nije manja od 0,13 (najmanja oštrina) i nije veća od 0,40 (najveća oštrina).
2.3. Linearnost
Dio vodoravne granice „svjetlo-tama” koji služi za okomito namještanje nalazi se vodoravno između 1,5° i 3,5° od crte V-V (vidjeti sliku 1. u nastavku).
(a) |
Točke infleksije gradijenta granice „svjetlo-tama” na okomitim crtama pod kutom od 1,5°, 2,5° i 3,5° određuju se pomoću sljedeće jednadžbe:
|
(b) |
Najveća okomita udaljenost između određenih točaka infleksije ne prelazi 0,2°. |
3. OKOMITO I VODORAVNO NAMJEŠTANJE
Ako je granica „svjetlo-tama” u skladu sa zahtjevima kvalitete iz stavka 2. ovog Priloga, namještanje svjetlosnog snopa može se obaviti pomoću instrumenata.
Slika 1.
Mjerenje kvalitete granice „svjetlo-tama”
Napomena: |
Mjerila se razlikuju za okomite i vodoravne crte. |
3.1. Okomito namještanje
Pomicanjem prema gore od ispod crte B (vidjeti sliku 2. u nastavku) provodi se okomito skeniranje kroz vodoravni dio granice „svjetlo-tama” na 2,5° od crte V-V. Točka infleksije (pri čemu je d2 (log E)/dv2 = 0) određuje se i postavlja na crtu B koja se nalazi jedan posto ispod crte H-H.
3.2. Vodoravno namještanje
Podnositelj zahtjeva navodi jednu od sljedećih metoda vodoravnog usmjeravanja:
a) |
metoda „crte 0,2 D” (vidjeti sliku 2. u nastavku). Jedna vodoravna crta pod kutom 0,2° D skenira se od 5° lijevo do 5° desno odmah nakon što je svjetlo usmjereno okomito. Najveći gradijent „G” određen formulom Točka infleksije na crti 0,2°D postavlja se na crtu A. Slika 2. Okomito i vodoravno namještanje instrumentima – metoda skeniranja vodoravne crte
|
b) |
metoda „crte 3” (vidjeti sliku 3. u nastavku) Tri okomite crte skeniraju se od 2°D do 2°U pri 1°R, 2°R i 3°R nakon što je svjetlo usmjereno okomito. Odnosni najveći gradijenti „G” određeni formulom: ![]() gdje je β okomiti položaj u stupnjevima, nisu manji od 0,08. Točke infleksije na trima crtama upotrebljavaju se za dobivanje ravne crte. Sjecište te crte i crte B dobiveno okomitim usmjeravanjem postavlja se na crtu V. Slika 3. Okomito i vodoravno namještanje instrumentima – metoda skeniranja tri crte
|
(1) Ovaj odlomak treba izmijeniti kad objektivna ispitna metoda bude dostupna.
PRILOG 11.
ZAHTJEVI ZA LED MODULE I GLAVNA SVJETLA KOJA SADRŽAVAJU LED MODULE
1. OPĆE SPECIFIKACIJE
1.1. |
Svaki podneseni LED modul u skladu je s odgovarajućim zahtjevima iz ovog Pravilnika kad se ispituje raspoloživom (raspoloživim) elektroničkom (elektroničkim) upravljačkom (upravljačkim) napravom (napravama) za nadzor izvora svjetlosti. |
1.2. |
LED modul (moduli) konstruiran je (konstruirani su) tako da u uobičajenoj upotrebi ima (imaju) i zadržava (zadržavaju) dobra radna svojstva. Usto, ne smije (ne smiju) imati nikakve konstrukcijske ni proizvodne nedostatke. |
1.3. |
LED modul (moduli) mora (moraju) onemogućivati neovlaštene zahvate. |
1.4. |
Konstrukcija zamjenjivog (zamjenjivih) LED modula takva je da:
|
1.5. |
Elektronička (elektronička) upravljačka (upravljačke) naprava (naprave) za nadzor izvora svjetlosti može (mogu) biti dio LED modula. |
2. PROIZVODNJA
2.1. |
LED dioda (diode) na LED modulu opremljena je (opremljene su) odgovarajućim elementima za pričvršćivanje. |
2.2. |
Elementi za pričvršćivanje otporni su i dobro pričvršćeni na LED diodu (diode) i LED modul. |
3. UVJETI ISPITIVANJA
3.1. Primjena
3.1.1. |
Svi uzorci ispituju se kako je navedeno u stavku 4. u nastavku; |
3.1.2. |
Vrsta izvora svjetlosti na LED MODULU svjetlosne su diode (LED) kako je određeno u Pravilniku br. 48, stavku 2.7.1., posebno u odnosu na element vidljivog zračenja Druge vrste izvora svjetlosti nisu dopuštene. |
3.2. Uvjeti rada
3.2.1. Uvjeti rada LED modula
Svi uzorci ispituju se u uvjetima utvrđenima u stavku 6.2.4.4. ovog Pravilnika. Ako nije drukčije navedeno u ovom Prilogu, LED moduli ispituju se unutar glavnog svjetla koje je dostavio proizvođač.
3.2.2. Temperatura okoline
Za mjerenje električnih i fotometrijskih značajki, glavno svjetlo radi u suhoj i mirnoj atmosferi pri temperaturi okoline od 23 °C ± 5 °C.
3.3. Starenje
Na zahtjev podnositelja zahtjeva LED moduli prije početka ispitivanja rade 15 h i zatim se ohlađuju na temperaturu okoline kako je određeno u ovom Pravilniku.
4. POSEBNI ZAHTJEVI I ISPITIVANJA
4.1. UV-zračenje
UV zračenje tipa LED modula s niskim UV zračenjem je:
gdje je:
|
S(λ)(jedinica: 1) spektralna težinska funkcija; |
|
km = 683 lm/W najveća vrijednost svjetlosnog učinka zračenja. |
(za definicije ostalih simbola vidjeti stavak 4.1.1. Priloga 9. Pravilniku 112).
Ta se vrijednost izračunava pomoću intervala od jednog nanometra. UV zračenje ponderira se prema vrijednostima navedenim u tablici UV u nastavku:
Tablica UV
Vrijednosti u skladu sa „Smjernicama IRPA/INIRC o graničnim vrijednostima izlaganja ultraljubičastom zračenju”. Izabrane su valne duljine (u nanometrima) reprezentativne; druge vrijednosti treba umetnuti.
λ |
S(λ) |
250 |
0,430 |
255 |
0,520 |
260 |
0,650 |
265 |
0,810 |
270 |
1,000 |
275 |
0,960 |
280 |
0,880 |
285 |
0,770 |
290 |
0,640 |
295 |
0,540 |
300 |
0,300 |
305 |
0,060 |
310 |
0,015 |
315 |
0,003 |
320 |
0,001 |
325 |
0,00050 |
330 |
0,00041 |
335 |
0,00034 |
340 |
0,00028 |
345 |
0,00024 |
350 |
0,00020 |
|
|
355 |
0,00016 |
360 |
0,00013 |
365 |
0,00011 |
370 |
0,00009 |
375 |
0,000077 |
380 |
0,000064 |
385 |
0,000053 |
390 |
0,000044 |
395 |
0,000036 |
400 |
0,000030 |
|
|