EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32004D0073
2004/73/EC: Commission Decision of 15 January 2004 on a request from Germany to apply the special procedure laid down in Article 3 of Directive 93/38/EEC (Text with EEA relevance) (notified under document number C(2003) 5351)
2004/73/EY: Komission päätös, tehty 15 päivänä tammikuuta 2004, Saksan pyynnöstä soveltaa direktiivin 93/38/ETY 3 artiklassa säädettyä erityismenettelyä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5351)
2004/73/EY: Komission päätös, tehty 15 päivänä tammikuuta 2004, Saksan pyynnöstä soveltaa direktiivin 93/38/ETY 3 artiklassa säädettyä erityismenettelyä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5351)
EUVL L 16, 23.1.2004, p. 57–59
(ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT, FI, SV)
In force
2004/73/EY: Komission päätös, tehty 15 päivänä tammikuuta 2004, Saksan pyynnöstä soveltaa direktiivin 93/38/ETY 3 artiklassa säädettyä erityismenettelyä (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5351)
Virallinen lehti nro L 016 , 23/01/2004 s. 0057 - 0059
Komission päätös, tehty 15 päivänä tammikuuta 2004, Saksan pyynnöstä soveltaa direktiivin 93/38/ETY 3 artiklassa säädettyä erityismenettelyä (tiedoksiannettu numerolla K(2003) 5351) (Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen) (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (2004/73/EY) EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen, ottaa huomioon vesi- ja energiahuollon, liikenteen ja teletoiminnan alan hankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annetun neuvoston direktiivin 93/38/ETY(1), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna direktiivillä 2001/78/EY(2), ja erityisesti sen 3 artiklan 4 kohdan, ottaa huomioon hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksistä 30 päivänä toukokuuta 1994 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 94/22/EY(3), ja erityisesti sen 12 artiklan, ottaa huomioon Saksan 12 päivänä marraskuuta 2002 tekemän uuden hakemuksen(4), on kuullut julkisia hankintoja käsittelevää neuvoa-antavaa komiteaa, sekä katsoo seuraavaa: (1) Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan mukaan jäsenvaltio voi pyytää komissiota säätämään, että maantieteellisten alueiden hyödyntämistä öljyn, kaasun, hiilen tai muiden kiinteiden polttoaineiden etsimiseksi tai talteen ottamiseksi ei pidetä kyseisen direktiivin 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettuna toimintana ja että yksiköiden ei katsota harjoittavan yhtä tai useampaa tällaista toimintaa 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuin erityis- tai yksinoikeuksin, jos tietyt yksityiskohtaiset edellytykset täyttyvät näitä toimintoja koskevien kansallisten säännösten mukaan ja pyynnön esittävä jäsenvaltio takaa, että hankintasopimusten tekemisessä noudatetaan syrjimättömyyden ja kilpailun periaatteita ja että komissiolle toimitetaan tiedot kyseisten sopimusten tekemisestä. (2) Jäsenvaltioiden, jotka täyttävät direktiivistä 94/22/EY johtuvat velvoitteensa, katsotaan täyttävän myös direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdassa säädetyt öljyä ja kaasua koskevat edellytykset. (3) Saksa toimitti 12 päivänä marraskuuta 2002 päivätyllä kirjeellä komissiolle muistion, jossa pyydetään komissiota hyväksymään direktiivin 93/38/ETY 3 artiklaan perustuva päätös, joka koskee maantieteellisten alueiden hyödyntämistä öljyn, kaasun, hiilen tai muiden kiinteiden polttoaineiden etsimiseksi tai talteen ottamiseksi. Saksa viittasi muistiossaan 15 päivänä marraskuuta 1991 päivättyyn kirjeeseen, jossa se oli ensimmäisen kerran tehnyt tuolloin voimassa olleen neuvoston direktiivin 90/531/ETY(5) 3 artiklan mukaisen hakemuksen. Direktiivin 90/531/ETY 3 artikla ja tällä hetkellä voimassa olevan direktiivin 93/38/ETY 3 artikla vastaavat toisiaan täysin sisällöltään, viittausta direktiiviin 94/22/EY ja siitä johtuvaa oikeudellista oletusta lukuun ottamatta. Saksan hakemusta seurasi komission ja Saksan liittotasavallan välistä kirjeenvaihtoa. Komissio ilmoitti Saksan liittotasavallalle 9 päivänä heinäkuuta 1992 ja 30 päivänä marraskuuta 1992 päivätyillä kirjeillä alustavan tarkastelun tuloksista ja pyysi Saksaa vastaamaan tiettyihin vielä selvittämättä oleviin kysymyksiin määrättyyn ajankohtaan mennessä. Komissio totesi heinäkuussa 1992 päivätyssä kirjeessä, ettei liittovaltion kaivoslaissa (Bundesberggesetz) oteta huomioon kaikkia 3 artiklan 1 kohdan edellytyksiä, joiden on täytyttävä samanaikaisesti. Edellytykset on 3 artiklan 1 kohdan mukaan ilmaistava ja täsmennettävä kansallisella lainsäädännöllä. Neuvosto ja komissio merkitsivät kuitenkin direktiivin 90/531/ETY lopullisen hyväksymisen yhteydessä neuvoston pöytäkirjaan, että perusteet ja vaatimukset voivat sisältyä joko lakiin tai yleisiin soveltamismääräyksiin. Ei riitä, että 3 artiklan 2 kohdassa mainitut toimiluvan myöntämisen yhteydessä asetettavat edellytykset arvioidaan tapauskohtaisesti, vaan edellytysten on myös sisällyttävä lakeihin tai yleisiin soveltamismääräyksiin. Komissio pyysi marraskuussa 1992 päivätyssä kirjeessään Saksan viranomaisia vahvis tamaan, että osavaltioissa hyväksyttyjen ja julkaistujen liittovaltion kaivoslakia (Bundesberggesetz) täydentävien säännösten noudattaminen myös on pakollista ja että oikeuksien toteuttamiseksi on mahdollista nojautua näihin säännöksiin. Komissio ilmoitti, että sille esitettyä asetusluonnosta, joka koski 3 artiklan 2 kohdan täytäntöönpanoa, on muutettava sekä sisällöllisesti että oikeusperustan osalta. Kuten Saksan viranomaiset itse ilmoittivat, asetuksella ei ole tarkoitus mahdollistaa sellaisten säännösten antamista, jotka luovat oikeuksia, joihin mahdollinen toimeksisaaja voi myöhemmin menestyksekkäästi vedota, jos tämä haluaa nostaa tuomioistuimessa kanteen sellaista toimeksiantajaa vastaan, joka on rikkonut velvoitettaan turvata kilpailuun perustuva sopimusten tekomenettely. Saksan viranomaiset esittivät komission pyynnöstä 14 päivänä syyskuuta 1992, 25 päivänä helmikuuta 1993 ja 28 päivänä syyskuuta 1993 päivätyillä kirjeillä liittovaltion kaivoslain (Bundesberggesetz) mukaisen lupien ja toimilupien myöntämismenettelyn täytäntöönpanoa koskevien säännösten luonnokset todisteeksi 3 artiklan 1 kohdan täytäntöönpanosta sekä todisteet niiden asianmukaisesta lopullisesta julkaisemisesta virallisessa lehdessä. Nämä säännökset ovat vielä tällä hetkellä muuttamattomina voimassa. Myös komission esittämiin kysymyksiin otettiin kantaa. Saksan viranomaiset ilmoittivat 28 päivänä syyskuuta 1993 päivätyllä kirjeellä komissiolle, että direktiivi 90/531/ETY on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä toisella talousarvioperiaatteita koskevaan lakiin (Haushaltsgrundsätzegesetz) tehdyllä muutoksella, joka tuli voimaan 1 päivänä marraskuuta 1993, ja että Saksan viranomaiset katsovat näin ollen 3 artiklan 2 kohdan edellytysten täyttyvän. (4) Tällä välin oli 14 päivänä kesäkuuta 1993 hyväksytty direktiivi 93/38/ETY, joka korvasi direktiivin 90/531/ETY. Jäsenvaltioiden oli sovellettava kyseistä direktiiviä viimeistään 1 päivästä heinäkuuta 1994 alkaen. Direktiivi 93/38/ETY saatettiin Saksassa osaksi kansallista lainsäädäntöä 26 päivänä elokuuta 1998 annetulla lailla julkisia hankintoja koskevan menettelyn oikeudellisten perusteiden muuttamisesta (Gesetz zur Änderung der Rechtsgrundlagen für die Vergabe öffentlicher Aufträge (Vergaberechtsänderungsgesetz))(6). Komission 30 päivänä marraskuuta 1992 päivätyssä kirjeessä moittima talousarvioperiaatteita koskevan lain (Haushaltsgrundsätzegesetz) 57 a pykälän oikeussuojajärjestely korvattiin tässä yhteydessä kielletyistä kilpailunrajoituksista annetun lain (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen) neljännellä osalla. Julkisia hankintoja koskevasta menettelystä 9 päivänä tammikuuta 2001 annetun asetuksen (Vergabeverordnung) 11 pykälä, joka perustuu kielletyistä kilpailunrajoituksista annettuun lakiin (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen), toistaa direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 2 kohdan säännöksen ja takaa, että liittovaltion kaivoslain (Bundesberggesetz) mukaisesti öljyn, kaasun, hiilen tai muiden kiinteiden polttoaineiden etsintään tai talteenottoon oikeuden saaneet hankintayksiköt noudattavat syrjimättömyyden ja kilpailun periaatteita. Erityisesti tämä liittyy hankintayksiköiden yritysten saataville saattamiin tietoihin suunnitelluista hankinnoistaan sekä velvoitteeseen toimittaa komissiolle tiedot sopimusten tekemisestä. Koska julkisia hankintoja koskevasta menettelystä annettu asetus (Vergabeverordnung) perustuu muutetun kielletyistä kilpailunrajoituksista annetun lain (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen) 97 pykälän 6 momenttiin ja 127 pykälään, ei komission 30 marraskuuta 1992 päivätyssä kirjeessä ilmaistuihin epäilyksiin enää ole aihetta. (5) 13 päivänä elokuuta 1980 annetun liittovaltion kaivoslain (Bundesberggesetz)(7) ja vuonna 1993 annettujen liittovaltion kaivoslain (Bundesberggesetz) mukaisen lupien ja toimilupien myöntämismenettelyn täytäntöönpanoa koskevien säännösten myötä Saksa on täyttänyt direktiivistä 94/22/EY johtuvat velvoitteensa. Kyseiset säännökset koskevat hiilivetyjen lisäksi myös hiiltä ja muita kiinteitä polttoaineita. (6) Saksa on direktiivin 94/22/EY 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti julkaissut 22 päivänä lokakuuta 1994 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen(8), jonka mukaan Saksan koko alue on edellä mainitussa artiklassa tarkoitetussa merkityksessä jatkuvasti käytettävissä hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon sillä edellytyksellä, ettei ole annettu yksilöllisiä lupia. (7) Saksa on direktiivin 94/22/EY 5 artiklan 1 alakohdan viidennen alakohdan toisen virkkeen mukaisesti julkaissut 18 päivänä maaliskuuta 1995 Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä ilmoituksen(9), jossa viitataan arviointiperusteiden julkaisemiseen 5 artiklan 1 alakohdan mukaisesti liittovaltion ja 16 osavaltion virallisissa lehdissä. (8) Saksan liittotasavallan hallitus julkaisee direktiivin 94/22/EY 9 artiklan mukaisesti vuosittain kertomuksen "Der Bergbau in der Bundesrepublik Deutschland" (Kaivostoiminta Saksan liittotasavallassa), joka sisältää luettelon kaivosluvista. Kaivosluvat sisältävät ainoastaan tiedot, jotka ovat tarpeen lailla säädettyjen edellytysten täyttämiseksi, erityisesti paikan ja ajan osalta. Saksan voimassa olevan hallinto-oikeuden mukaan lupien myöntämisen edellytykseksi ei saa asettaa vastasuorituksia, jotka eivät lain mukaan ole sallittuja. (9) Öljyn ja kaasun osalta komissio katsoo Saksan täyttävän direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset, koska se on saattanut direktiivin 94/22/EY kaikki säännökset osaksi kansallista lainsäädäntöään 13 päivänä elokuuta 1980 annetulla liittovaltion kaivoslailla (Bundesberggesetz) ja sen täytäntöönpanoa koskevilla säännöksillä, minkä perusteella sovelletaan 12 artiklan oikeudellista oletusta siitä, että direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät. Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 2 kohta on saatettu osaksi Saksan lainsäädäntöä julkisia hankintoja koskevasta menettelystä annetun asetuksen (Vergabeverordnung) 11 pykälällä. Komissiolla ei ole muita direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 3 kohtaan liittyviä tietoja. (10) Direktiivillä 94/22/EY säännellään hiilivetyjen etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon tarkoitettujen lupien antamisen ja käytön edellytyksiä. Kyseisen direktiivin soveltamisalaan eivät kuulu hiili tai muut kiinteät polttoaineet. Direktiivien soveltamisalaa ei voida mielivaltaisesti ulottaa koskemaan muita aloja, ilman että direktiivejä ensin muutetaan. Tästä syystä 12 artiklan oikeudellinen oletus ei sovellu hiileen ja muihin kiinteisiin polttoaineisiin. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin omasta aloitteestaan päättää direktiivin 94/22/EY soveltamisalan ulottamisesta koskemaan muita aloja, esimerkiksi hiiltä tai muita kiinteitä polttoaineita, ja antaa vastaavia kansallisia säännöksiä. Koska hiili ja muut kiinteät polttoaineet ovat öljyyn ja kaasuun verrattavissa olevia raaka-aineita ja koska luvat kaikkien mainittujen raaka-aineiden etsintään, hyödyntämiseen ja tuotantoon myönnetään samankaltaisella menettelyllä, komissio katsoo tarkoituksenmukaiseksi verrata toisiinsa direktiivin 94/22/EY ja direktiivin 93/38/ETY säännöksiä sekä tutkia konkreettisesti, missä määrin - kun direktiivi 93/38/ETY ja direktiivi 94/22/EY vastaavat toisiaan - säännökset on saatettu oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä hiilen ja muiden kiinteiden polttoaineiden osalta. Koska kyseiseen tapaukseen ei sovellu 12 artiklan oikeudellinen oletus, komission on tutkittava asiaan vaikuttavat 3 artiklan 1 kohdan säännökset kahdessa vaiheessa: Ensimmäisessä vaiheessa on tutkittava, missä määrin direktiivin 93/38/ETY säännökset vastaavat direktiivin 94/22/EY säännöksiä: - Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan säännökset sisältyvät direktiivin 94/22/EY 2, 3 ja 7 artiklaan. - Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan säännökset sisältyvät direktiivin 94/22/EY 5 artiklan 1 kohtaan. - Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdan c alakohdan säännökset sisältyvät direktiivin 94/22/EY 4 artiklan a alakohtaan. - Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdan d alakohdan säännökset sisältyvät direktiivin 94/22/EY 5 artiklan 2-5 kohtaan. - Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan säännökset sisältyvät direktiivin 94/22/EY 6 artiklan 4 kohtaan. Toisessa vaiheessa on tutkittava, missä määrin - kun direktiivi 93/38/ETY ja direktiivi 94/22/EY vastaavat toisiaan - säännökset on saatettu oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä hiilen ja muiden kiinteiden polttoaineiden osalta. On jo todettu, että öljyn ja kaasun osalta säännökset on saatettu täysimääräisesti ja oikein osaksi kansallista lainsäädäntöä liittovaltion kaivoslailla (Bundesberggesetz). Koska liittovaltion kaivoslain (Bundesberggesetz) säännökset koskevat öljyn ja kaasun lisäksi myös hiiltä ja muita kiinteitä polttoaineita, on katsottava, että koska direktiivit vastaavat toisiaan, direktiivi 93/38/ETY on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä oikein myös hiilen ja muiden kiinteiden polttoaineiden osalta. Direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 2 kohta on saatettu osaksi Saksan lainsäädäntöä julkisia hankintoja koskevasta menettelystä annetun asetuksen (Vergabeverordnung) 11 pykälällä. Komissiolla ei ole muita direktiivin 93/38/ETY 3 artiklan 3 kohtaan liittyviä tietoja, ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN: 1 artikla Maantieteellisten alueiden hyödyntämistä öljyn, kaasun, hiilen tai muiden kiinteiden polttoaineiden etsintään tai talteenottoon ei Saksassa 15. tammikuuta 2004 alkaen pidetä direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdassa tarkoitettuna toimintana. Tämäntyyppistä toimintaa harjoittavien yksiköiden ei Saksassa katsota toimivan direktiivin 93/38/ETY 2 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuin erityis- tai yksinoikeuksin. 2 artikla 1. Tämä päätös tehdään niiden Saksassa 15. tammikuuta 2004 voimassa olevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten perusteella, joilla on pantu täytäntöön direktiivi 94/22/EY sekä direktiivin 93/38/ETY 3 artikla ja jotka on annettu tiedoksi komissiolle. 2. Saksa antaa tiedon laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, joilla muutetaan 1 kohdassa mainittuja lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, välittömästi niiden hyväksymisen jälkeen, jotta komissio voi arvioida, onko tarpeen säilyttää tämä päätös ennallaan, muuttaa sitä tai kumota se. 3 artikla Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle. Tehty Brysselissä 15 päivänä tammikuuta 2004. Komission puolesta Frederik Bolkestein Komission jäsen (1) EYVL L 199, 9.8.1993, s. 84. (2) EYVL L 285, 29.10.2001, s. 1. (3) EYVL L 164, 30.6.1994, s. 3. (4) Saksa teki 15 päivänä marraskuuta 1991 ensimmäisen kerran direktiivin 90/531/ETY 3 artiklan mukaisen hakemuksen, jota komissio ei voinut hyväksyä, koska se oli puutteellinen. Saksan talousarvioperiaatteita koskevan lain (Haushaltsgrundsätzegesetz) 57a pykälään sisältyvän oikeussuojasäännöksen ei katsottu takaavan riittävän tehokasta oikeussuojaa. Tätä säännöstä muutettiin vasta vuonna 1998, kun hyväksyttiin kielletyistä kilpailunrajoituksista annetun lain (Gesetz gegen Wettbewerbsbeschränkungen) neljäs osa. (5) EYVL L 297, 29.10.1990, s. 1. (6) BGBl. I, s. 2512. (7) BGBl. I, s. 1310. (8) EYVL C 294, 22.10.1994, s. 11. (9) EYVL C 67, 18.3.1995, s. 7.