EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32005R1003
Commission Regulation (EC) No 1003/2005 of 30 June 2005 implementing Regulation (EC) No 2160/2003 as regards a Community target for the reduction of the prevalence of certain salmonella serotypes in breeding flocks of Gallus gallus and amending Regulation (EC) No 2160/2003 (Text with EEA relevance)
Komission asetus (EY) N:o 1003/2005, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2005, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta lajin Gallus gallus jalostusparvissa esiintyvien tiettyjen salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan yhteisön tavoitteen osalta ja asetuksen (EY) N:o 2160/2003 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
Komission asetus (EY) N:o 1003/2005, annettu 30 päivänä kesäkuuta 2005, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta lajin Gallus gallus jalostusparvissa esiintyvien tiettyjen salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan yhteisön tavoitteen osalta ja asetuksen (EY) N:o 2160/2003 muuttamisesta (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUVL L 170, 1.7.2005, p. 12–17
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV) Tämä asiakirja on julkaistu erityispainoksessa
(BG, RO)
EUVL L 287M, 18.10.2006, p. 6–11
(MT)
No longer in force, Date of end of validity: 31/12/2009; Kumoaja 32010R0200
1.7.2005 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
L 170/12 |
KOMISSION ASETUS (EY) N:o 1003/2005,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 2005,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta lajin Gallus gallus jalostusparvissa esiintyvien tiettyjen salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan yhteisön tavoitteen osalta ja asetuksen (EY) N:o 2160/2003 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,
ottaa huomioon salmonellan ja muiden tiettyjen elintarvikkeiden kautta tarttuvien tiettyjen zoonoosien aiheuttajien valvonnasta 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1) |
Asetuksella (EY) N:o 2160/2003 pyritään varmistamaan asianmukaisten ja tehokkaiden toimenpiteiden toteuttaminen salmonellan ja muiden zoonoosien aiheuttajien osoittamiseksi ja valvomiseksi kaikissa oleellisissa tuotanto-, prosessointi- sekä jakeluvaiheissa ja etenkin alkutuotantovaiheessa, jotta voidaan vähentää niiden esiintyvyyttä ja kansanterveydelle aiheuttamia riskejä. |
(2) |
Kyseisen asetuksen mukaan yhteisön tavoite asetetaan kaikkien kansanterveydellisesti merkityksellisten salmonellan serotyyppien esiintyvyyden vähentämiseksi lajin Gallus gallus jalostusparvissa alkutuotantovaiheessa. |
(3) |
Asetuksessa (EY) N:o 2160/2003 säädetään, että yhteisön tavoitteeseen on sisällyttävä numerotietoina prosenttiosuus, joka positiivisten epidemiologisten yksiköiden määrästä voi enintään jäädä jäljelle ja/tai prosenttiosuus, jolla jäljelle jäävien positiivisten epidemiologisten yksiköiden määrän on vähintään vähennyttävä, enimmäismääräaika, jonka kuluessa tavoite on saavutettava, sekä niiden testausohjelmien määrittely, joita tarvitaan sen tarkistamiseksi, onko tavoite saavutettu. Lisäksi siihen on tarvittaessa sisällyttävä kansanterveydellisesti merkityksellisten serotyyppien määrittely. |
(4) |
Kyseisessä asetuksessa säädetään myös, että yhteisön tavoite lajin Gallus gallus jalostusparvien osalta kolmevuotisen siirtymäkauden aikana koskee ihmisillä esiintyvän salmonelloosin viittä yleisintä salmonellan serotyyppiä, jotka voidaan todeta yhteisön valvontajärjestelmien avulla koottujen tietojen pohjalta. |
(5) |
Yhteisön valvontajärjestelmien kautta saadut tiedot osoittavat, että ihmisillä esiintyvän salmonelloosin viisi yleisintä salmonellan serotyyppiä ovat Salmonella enteritidis, Salmonella hadar, Salmonella infantis, Salmonella typhimurium ja Salmonella virchow. Kyseisessä asetuksessa asetetun yhteisön tavoitteen olisi siksi katettava nämä serotyypit. |
(6) |
Yhteisön tavoitteen asettamiseksi olisi oltava saatavilla vertailukelpoisia tietoja asianomaisten salmonellan serotyyppien esiintymisestä lajin Gallus gallus jalostusparvissa jäsenvaltioissa. Salmonellan valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on neuvoston direktiivin 92/117/ETY (2) mukaisesti käytetty perustana oleellisten tietojen keräämiseksi salmonellan esiintymisestä jäsenvaltioissa. Tällaisia tietoja kerättiin asianmukaisen ajanjakson ajan kaikissa jäsenvaltioissa vuonna 2004. |
(7) |
Jotta voidaan tarkistaa, onko tavoite saavutettu, ja ottaa huomioon, että salmonellan serotyyppejä esiintyy lajin Gallus gallus jalostusparvissa yhteisössä suhteellisen vähän, on järjestettävä toistuvasti näytteenotto edustavasta määrästä riittävän suuria parvia, joiden olisi käsitettävä vähintään 250 lintua direktiivin 92/117/ETY vaatimuksen mukaisesti. |
(8) |
Testausohjelma, jota tarvitaan sen tarkistamiseksi, onko yhteisön tavoite saavutettu, on merkittävästi erilainen ja oletetusti herkempi kuin se järjestelmä, jota käytettiin vertailukelpoisten tietojen keräämiseen jäsenvaltioissa direktiivin 92/117/ETY mukaisesti. Siksi on tarpeen säätää, että yhteisön tavoitetta tarkastellaan uudelleen viimeistään, kun vastaavien kansallisten valvontaohjelmien täytäntöönpanosta on kulunut yksi vuosi. |
(9) |
Edellä mainitusta tiedonkeruujaksosta johtuen vertailukelpoisia tietoja ei ollut saatavilla ennen asetuksen (EY) N:o 2160/2003 liitteessä I säädettyä päivämäärää, johon mennessä lajin Gallus gallus jalostusparvia koskeva yhteisön tavoite oli asetettava. Siksi kyseisen tavoitteen asettamiselle annettua päivämäärää olisi pidennettävä kuudella kuukaudella, ja asetus (EY) N:o 2160/2003 olisi muutettava vastaavasti. |
(10) |
Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 4 artiklan 5 kohdassa säädetyt toimenpiteet, jotka koskevat yhteisön tavoitteen asettamista lajin Gallus gallus jalostusparvien osalta siirtymäkauden aikana, perustuvat salmonellan valvontamenetelmään, josta on jo säädetty direktiivissä 92/117/ETY – toimenpiteiden muut osat liittyvät riskinhallintaan. Tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä on valmisteltu työryhmässä, ja valmisteluihin osallistui myös Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen. Tässä vaiheessa ei ole tarpeen järjestää virallista kuulemista Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2160/2003 15 artiklassa säädettyä vaatimusta kuulla Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaista kaikissa asioissa, joilla voi olla merkittävä vaikutus kansanterveyteen. |
(11) |
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Yhteisön tavoite
1. Yhteisön tavoite lajin Gallus gallus jalostusparvissa esiintyvien Salmonella enteritidis-, Salmonella hadar-, Salmonella infantis-, Salmonella typhimurium- ja Salmonella Virchow -bakteerien vähentämiseksi on asettaa vähintään 250 lintua kattavien edelleen positiivisia tuloksia antavien täysikasvuisten jalostusparvien enimmäisprosenttiosuus enintään 1 prosenttiin 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä.
Jäsenvaltioissa, joissa on alle 100 jalostusparvea, enintään yksi täysikasvuinen jalostusparvi saa antaa edelleen positiivisia tuloksia.
2. Testausohjelma sen tarkistamiseksi, onko yhteisön tavoite saavutettu, on esitetty liitteessä.
2 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee uudelleen 1 artiklassa tarkoitettua yhteisön tavoitetta asetuksen (EY) N:o 2160/2003 6 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen kansallisten valvontaohjelmien ensimmäisestä täytäntöönpanovuodesta saatujen tuloksien perusteella.
3 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 muuttaminen
Korvataan asetuksen (EY) N:o 2160/2003 liitteessä I olevan ensimmäisen rivin neljännen palstan teksti seuraavasti:
”18 kk:n kuluttua tämän asetuksen voimaantulopäivästä”.
4 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan päivänä jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2005.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 2005.
Komission puolesta
Markos KYPRIANOU
Komission jäsen
(1) EUVL L 325, 12.12.2003, s. 1.
(2) EYVL L 62, 15.3.1993, s. 38. Direktiivi kumottu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/99/EY (EUVL L 325, 12.12.2003, s. 31).
LIITE
Testausohjelma sen tarkistamiseksi, onko lajin Gallus gallus täysikasvuisissa jalostusparvissa esiintyvien Salmonella enteritidis-, Salmonella hadar-, Salmonella infantis-, Salmonella typhimurium- ja Salmonella virchow -bakteerien vähentämistä koskeva yhteisön tavoite saavutettu
1. Otanta
Otanta kattaa lajin Gallus gallus kaikki täysikasvuiset jalostusparvet, jotka käsittävät vähintään 250 lintua (jäljempänä ’jalostusparvet’).
2. Jalostusparvien seuranta
2.1 Näytteenottopaikat, näytteenottotiheys ja näytteenottotyypit
Tämän asetuksen soveltamiseksi jalostusparvista otetaan näytteitä toiminnanharjoittajan aloitteesta ja osana virallisia tarkastuksia.
2.1.1 Näytteenotto toiminnanharjoittajan aloitteesta
Näytteitä otetaan joka toinen viikko toimivaltaisen viranomaisen nimeämästä paikasta, joka on joko
a) |
hautomo; tai |
b) |
tila. |
Toimivaltainen viranomainen käyttää toista edellä mainituista vaihtoehdoista koko testausohjelmassa ja käynnistää menettelyn, jotta toiminnanharjoittaja, näytteenottaja tai laboratorio, joka tekee analyysit, voi viipymättä ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista salmonellan serotyypeistä (jäljempänä ’salmonella’), joiden esiintyminen on osoitettu toiminnanharjoittajan aloitteesta suoritetussa näytteenotossa.
2.1.2 Näytteenotto virallisten tarkastusten yhteydessä
Rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 2160/2003 liitteessä II olevan C osan 2 kohdan soveltamista, virallisen näytteenoton on katettava seuraavat toimet:
2.1.2.1 Jos näytteenotto toiminnanharjoittajan aloitteesta tapahtuu hautomossa:
a) |
hautomossa joka 16. viikko suoritettava rutiininäytteenotto, joka korvaa vastaavan näytteenoton toiminnanharjoittajan aloitteesta; |
b) |
kaksi kertaa tuotantovaiheen aikana tilalla suoritettava rutiininäytteenotto, joista ensimmäinen suoritetaan neljän viikon aikana munituksen aloittamisesta tai siirrosta munitusyksikköön ja toinen munituksen loppuvaiheessa, kuitenkin aikaisintaan kahdeksan viikkoa ennen tuotantovaiheen päättymistä; |
c) |
tilalla suoritettava varmistava näytteenotto, kun hautomossa suoritettu näytteenotto on osoittanut salmonellan esiintymisen. |
2.1.2.2 Jos näytteenotto toiminnanharjoittajan aloitteesta tapahtuu tilalla, rutiininäytteenotto suoritetaan kolme kertaa tuotantovaiheen aikana seuraavasti:
a) |
viimeistään neljän viikon päästä munituksen aloittamisesta tai munitusyksikköön siirtämisestä; |
b) |
munituksen loppuvaiheessa, kuitenkin aikaisintaan kahdeksan viikkoa ennen tuotantovaiheen päättymistä; |
c) |
tuotantovaiheen aikana sellaisena ajankohtana, jona a ja b kohdassa tarkoitetuista näytteenotoista on kulunut riittävän kauan aikaa. |
2.2 Näytteenottomenettely
2.2.1 Näytteenotto hautomossa
Kunkin jalostusparven osalta näytteitä otetaan vähintään yhdestä yhteisnäytteestä, joka on otettu selvästi eritteiden peittämistä hautomolaatikoiden pohjapapereista, jotka on otettu satunnaisesti viidestä eri hautomolaatikosta tai hautomon kohdasta niin, että näytteet kattavat vähintään 1m2 pinta-alan. Jos jalostusparven siitosmunia on useammassa kuin yhdessä hautomakoneessa, kustakin hautomakoneesta otetaan yksi yhteisnäyte.
Jos käytössä ei ole hautomolaatikoiden pohjapapereita, 25:stä eri hautomolaatikosta otetaan 10 grammaa rikkoontuneita munankuoria, jotka murskataan hienoksi ja sekoitetaan, minkä jälkeen murskasta otetaan 25 gramman osanäyte.
Tätä menettelytapaa noudatetaan sekä toiminnanharjoittajan aloitteesta suoritettavan että virallisen näytteenoton yhteydessä.
2.2.2 Näytteenotto hautomossa
2.2.2.1 Rutiininäytteenotto toiminnanharjoittajan aloitteesta
Näytteitä otetaan ensi sijassa ulosteesta, ja tavoitteena on osoittaa parvessa 1 prosentin esiintyvyys 95 prosentin luottamustasolla. Tämän vuoksi näytteiden on katettava yksi seuraavista:
a) |
Yhteisulostenäyte, joka koostuu erillisistä tuoreulostenäytteistä, joista kukin painaa vähintään 1 gramman ja jotka on otettu satunnaisesti eri puolilta rakennusta, jossa lintuja pidetään, tai – jos linnut pääsevät vapaasti useampaan kuin yhteen rakennukseeen tietyllä tilalla – kustakin rakennusryhmästä tilalla, jolla lintuja pidetään. Ulostenäytteiden yhdistämiseksi analyysia varten tarvitaan vähintään kaksi yhteisnäytettä. Yhteisnäytettä varten otetaan erillisiä ulostenäytteitä eri puolilta rakennuksia seuraavasti:
|
b) |
Viisi paria tossunäytteitä: Tossujen olisi oltava riittävän imukykyisiä, jotta ne voivat imeä itseensä kosteutta. Myös harsokankaasta tehtyjä ”putkisukkia” voi käyttää. Kostutetaan tossun pinta käyttäen sopivaa laimennusainetta (kuten 0,8 % natriumkloridia ja 0,1 % peptonia steriilissä deionisoidussa vedessä tai steriiliä vettä). Alueella kävellään siten, että näyte valitaan edustavasti kaikista sektorin osista, myös pehkujen peittämältä ja ritiläalueelta, kunhan ritilän päällä on turvallista kävellä. Näytteitä otetaan kanalan kaikista erillisistä osista. Kun näytteenotto on saatu päätökseen valitulla sektorilla, tossut poistetaan varovaisesti, jotta niihin kiinnittynyt materiaali ei pääse irtoamaan. Tossut voidaan yhdistää analyysia varten vähintään kahdeksi yhteisnäytteeksi. |
c) |
Häkeissä pidettävien jalostusparvien osalta näyte voidaan ottaa luonnollisesti sekoittuneesta ulosteesta lannankeräyshihnalta, raapasta tai lantakaivosta kanalan tyypin mukaan. Kaksi vähintään 150 gramman näytettä kerätään yksittäisiä testejä varten seuraavasti:
Yhdessä kanalassa on yleensä lukuisia kerroksia häkkejä. Yhteisnäytteeseen on sisällyttävä yhteisulostetta kaikista kerroksista. Kustakin parvesta on otettava kaksi yhteisnäytettä seuraavasti: Järjestelmissä, joissa on mattoja tai raappoja, näiden on oltava käynnissä näytteenottopäivänä ennen näytteenottoa. Järjestelmissä, joissa on ohjauslevyt häkkien alapuolella ja raappia, kerätään yhteisnäyte ulosteesta, joka on tarttunut raappaan sen jälkeen, kun se on ollut käynnissä. Porrastetuissa häkkikanaloissa, joissa ei ole matto- tai raappajärjestelmää, yhteisulostenäyte on kerättävä lantakaivosta. Lannankeräyshihnojen osalta yhteisulostemateriaali kerätään hihnojen purkautumispäästä. |
2.2.2.2 Virallinen näytteenotto
a) |
Rutiininäytteenotto, ks. edellä 2.2.2.1 kohta. |
b) |
Varmistava näytteenotto, joka suoritetaan, kun hautomossa suoritettu näytteenotto on osoittanut salmonellan esiintymisen, tapahtuu seuraavasti: Edellä 2.2.2.1 kohdassa kuvatun näytteenoton lisäksi näytteenotto voi kattaa näytteen satunnaisesti valituista linnuista kustakin tilalla olevasta kanalasta – tavallisesti enintään viidestä linnusta kanalaa kohti – paitsi jos viranomainen katsoo, että näytteen olisi käsitettävä suurempi lintumäärä. Tutkimus kattaa testin, jolla pyritään osoittamaan mikrobilääkkeiden esiintyminen tai bakteerikasvua estävä vaikutus näytteissä. Testiä ei pidetä hyväksyttävänä, jos yhdestäkin linnusta löytyy positiivinen tulos. Jos testissä ei havaita salmonellaa, mutta sitä vastoin mikrobilääkkeitä tai bakteerikasvun estävää vaikutusta, parvesta otetaan uusia näytteitä salmonellan ja bakteerikasvun estävän vaikutuksen varalta niin kauan, kunnes bakteerikasvun estävää vaikutusta ei enää havaita, tai jalostusparvi hävitetään. Jos jalostusparvi hävitetään, se luetaan tartunnan saaneiden jalostusparvien joukkoon yhteisön tavoitteen yhteydessä. |
c) |
Epäilyttävät tapaukset Poikkeustapauksissa, joissa toimivaltaisella viranomaisella on aihetta epäillä tilalla suoritetun ensimmäisen virallisen näytteenoton antaneen vääriä negatiivisia tuloksia, tilalla voidaan suorittaa virallinen varmistava näytteenotto ulosteista tai linnuista (salmonellan osoittamiseksi elimistössä). Poikkeustapauksissa, joissa toimivaltaisella viranomaisella on aihetta epäillä tilalla toiminnanharjoittajan aloitteesta suoritetun näytteenoton antaneen vääriä positiivisia tuloksia, tilalla voidaan suorittaa virallinen näytteenotto seurantatarkoituksessa. |
3. Näytteiden tutkiminen
3.1 Näytteiden valmistelu
3.1.1 Hautomolaatikoiden pohjapaperit:
a) |
Pannaan näyte 1 litraan puskuroitua peptonivettä, joka on esilämmitetty huoneenlämpötilaan, ja sekoitetaan kevyesti. |
b) |
Jatketaan näytteen viljelyä 3.2 kohdassa mainittua osoitusmenetelmää käyttäen. |
3.1.2 Tossunäytteet:
a) |
Avataan varovaisesti tossuista (tai ”sukista”) koostuva näyte siten, ettei tossuihin takertunut ulostemateriaali irtoa, ja pannaan se 225 ml:aan puskuroitua peptonivettä, joka on esilämmitetty huoneenlämpötilaan. |
b) |
Kun viisi paria tossunäytteitä yhdistetään kahdeksi näytteeksi, pannaan viisi yksittäistä näytettä vähintään 225 ml:aan puskuroitua peptonivettä ja varmistetaan, että kaikki näytteet ovat kokonaan puskuroidun peptoniveden peitossa. |
c) |
Sekoitetaan näytettä, kunnes se on täysin kyllästetty, minkä jälkeen sitä viljellään 3.2 kohdassa mainittua osoitusmenetelmää käyttäen. |
3.1.3 Muut ulostemateriaalinäytteet:
a) |
Pannaan laboratoriossa kukin näyte (tai tarvittaessa yhteisnäyte) samaan määrään puskuroitua peptonivettä ja sekoitetaan kevyesti. |
b) |
Annetaan näytteen pehmetä 10–15 minuutin ajan ja sekoitetaan sitten kevyesti. |
c) |
Välittömästi sekoittamisen jälkeen otetaan seoksesta 50 g ja lisätään siihen 200 ml puskuroitua peptonivettä, joka on esilämmitetty huoneenlämpötilaan. |
d) |
Jatketaan näytteen viljelyä 3.2 kohdassa mainittua osoitusmenetelmää käyttäen. |
3.2 Osoitusmenetelmä
Salmonellan osoittamiseksi on käytettävä Bilthovenissa Alankomaissa sijaitsevan salmonellasta vastaavan yhteisön vertailulaboratorion suosittelemaa menetelmää. Menetelmä on muunnelma ISO 6579 (2002) -menetelmästä, jossa käytetään puolikiinteää viljelyalustaa (MSRV) yhtenä ainoana valikoivana rikastusalustana. Puolikiinteää alustaa inkuboidaan 41,5 +/– 1 °C:ssa 2 × (24 +/– 3) tunnin ajan.
Edellä 3.1 kohdassa tarkoitettujen tossunäytteiden ja muiden ulostemateriaalinäytteiden osalta on mahdollista yhdistää inkuboitu rikastusliemi puskuroidun peptidiveden kanssa myöhempää viljelyä varten. Tällöin inkuboidaan molemmat näytteet puskuroidussa peptidivedessä tavalliseen tapaan. Otetaan 1 ml inkuboitua lientä kustakin näytteestä ja sekoitetaan hyvin. Sitten otetaan 0,1 ml sekoitusta ja inokuloidaan MSRV-levyt tavalliseen tapaan.
3.3 Serotyypitys
Vähintään yksi isolaatti kustakin positiivisesta näytteestä on tyypattava Kaufmann-White-menetelmällä.
4. Tulokset ja raportointi
Jalostusparvea pidetään positiivisen tuloksen antaneena yhteisön tavoitteen saavuttamisen tarkistamisen osalta, jos salmonellan (lukuun ottamatta rokotekantaa) esiintyminen on osoitettu yhdessä tai useammassa tilalla otetussa ulostenäytteessä (tai uloste- tai elinnäytteessä, jos kyseessä on virallinen varmistava näytteenotto jäsenvaltiossa). Tämä ei koske poikkeustapauksissa tartunnan saaneiksi epäiltyjä jalostusparvia, jos tilalla toiminnanharjoittajan aloitteesta suoritetussa näytteenotossa osoitettua salmonellan esiintymistä ei ole vahvistettu virallisessa näytteenotossa.
Jalostusparvia koskevasta tilalla suoritetusta näytteenotosta ja testauksesta saatujen yhteistulosten yhteydessä on otettava huomioon, että kukin jalostusparvi lasketaan mukaan vain kerran riippumatta näytteiden ja testien lukumäärästä. Positiivisen tuloksen antaneet jalostusparvet lasketaan mukaan vain kerran näytteenottojen ja testausten lukumäärästä riippumatta.
Raportointi kattaa
a) |
yksityiskohtaisen kuvauksen näytteenottojärjestelmässä käytetyistä menetelmistä ja otettujen näytteiden tyypit; |
b) |
kaikkien jalostusparvien ja testattujen jalostusparvien lukumäärä; |
c) |
testitulokset; |
d) |
tulosten selitykset, erityisesti poikkeustapauksien osalta. |