EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0615
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL laying down common provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund, the Cohesion Fund, the European Agricultural Fund for Rural Development and the European Maritime and Fisheries Fund covered by the Common Strategic Framework and laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund and repealing Regulation (EC) No 1083/2006
Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006
Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006
/* KOM/2011/0615 endelig - 2011/0276 (COD) */
Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 /* KOM/2011/0615 endelig - 2011/0276 (COD) */
{SEC(2011)1141
final} {SEC(2011)1142
final} BEGRUNDELSE
1.
BAGGRUND FOR FORSLAGET
Den 29. juni 2011 vedtog
Kommissionen et forslag til den næste flerårige finansielle ramme for perioden
2014-2020: Et budget Europa 2020[1].
Forenkling af politikgennemførelsen, fokus på resultater og øget anvendelse af
konditionalitet er blandt de vigtigste karakteristiske træk ved den næste række
programmer. Forenkling er blevet defineret som et centralt
mål i meddelelsen om gennemgang af EU-budgettet[2],
dagsordenen om smart regulering[3] og
førnævnte meddelelse om den næste flerårige finansielle ramme. Erfaringerne
tyder på, at mangfoldighed og fragmentering af regler for udgiftsprogrammer i
den nuværende programmeringsperiode ofte opfattes som unødvendigt komplicerede
og vanskelige at gennemføre og kontrollere. Det pålægger støttemodtagerne og
også Kommissionen og medlemsstaterne en tung administrativ byrde, hvilket kan
have den utilsigtede virkning at modvirke deltagelse, øge fejlprocenterne og
forsinke gennemførelsen. Det betyder, at EU-programmernes potentielle fordele
ikke realiseres fuldt ud. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling
(EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske
Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og fremtidige Den
Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) (i det følgende benævnt
"FSR-fondene") forfølger komplementære politiske mål, og
forvaltningen er delt mellem medlemsstaterne og Kommissionen. Det er derfor
vigtigt gøre alle strukturinstrumenter så effektive som muligt med hensyn til
at opfylde de mål, der er fastsat i programmerne, og optimere de forskellige
instrumenters synergieffekter og effektivitet. Det skal opnås gennem en
forsvarlig politik, lovgivningsmæssige og institutionelle rammebetingelser for
fondene, øget fokus på resultater og overvågning af fremskridt mod de mål, der
er fastsat i programmerne, samt harmonisering, så vidt det er muligt, af
gennemførelsesbestemmelser og kontrolkrav. Det er set i denne kontekst, at denne
forordning fastsætte et fælles sæt grundlæggende regler. Den er opdelt i to
dele. Den første del indeholder en række fælles
bestemmelser for alle strukturinstrumenter, der er omfattet af den fælles
strategiramme. Disse bestemmelser vedrører de generelle støtteprincipper såsom
partnerskab, flerniveaustyring, ligestilling mellem mænd og kvinder,
bæredygtighed og overholdelse af gældende EU-lovgivning og national lovgivning.
Forslaget indeholder også de fælles elementer for strategisk planlægning og
programmering, herunder en liste over fælles tematiske mål fra Europa
2020-strategien, bestemmelserne om den fælles strategiramme på EU-plan og om
partnerskabsaftaler, der skal indgås med hver medlemsstat. I forslaget
fastsættes en fælles tilgang til at gøre samhørighedspolitikken, landdistriktspolitikken
og hav- og fiskeripolitikken mere resultatorienteret og omfatter derfor
bestemmelser om betingelser og resultatgennemgang, men også overvågnings-,
rapporterings- og evalueringsordninger. Der fastsættes også fælles bestemmelser
for gennemførelsen af FSR-fondene med hensyn til bestemmelser for
støtteberettigelse, og der defineres særlige ordninger for finansielle
instrumenter og lokaludvikling styret af lokalsamfundet. Nogle forvaltnings- og
kontrolordninger er også fælles for alle FSR-fonde. Anden del indeholder særlige bestemmelser for
EFRU, ESF og Samhørighedsfonden. Disse omfatter bestemmelser for
Samhørighedsfondens opgave og mål, den finansielle ramme, særlige
programmerings- og rapporteringsordninger, store projekter og fælles handlingsplaner.
I anden del fastsættes også krav til forvaltnings- og kontrolsystemer under
samhørighedspolitikken, og der gøres nærmere rede for de særlige ordninger for
kontrol og økonomisk forvaltning. Samtidig vil Kommissionen sikre, at
synergieffekter, der allerede er opnået via forenkling og harmonisering af den
fælles landbrugspolitiks første søjle (Den Europæiske Garantifond for
Landbruget (EGFL)) og anden søjle (ELFUL) bevares. Den stærke forbindelse
mellem EGFL og ELFUL bør derfor videreføres, og de strukturer, der allerede
findes i medlemsstaterne, opretholdes.
2.
RESULTATER AF KONSEKVENSANALYSER OG HØRINGER AF INTERESSEREDE PARTER
2.1.
Høringer og ekspertrådgivning
Forordningen bygger på omfattende høringer med
interessenter, bl.a. medlemsstater, regioner, arbejdsmarkedets parter og
økonomiske interesseorganisationer, akademiske eksperter og internationale
institutioner i forbindelse med udarbejdelsen af forslaget til hver
strukturfond for den finansielle ramme for 2014-2020. Resultaterne af de
efterfølgende evalueringer af programmerne for 2000-2006 og en bred vifte af
undersøgelser samt ekspertrådgivning blev også brugt som input. Til den næste samhørighedspolitiske ramme blev
der ydet ekspertrådgivning af gruppen af højtstående eksperter vedrørende
samhørighedspolitikkens fremtid, som afholdt 10 møder mellem 2009 og 2011, en
uformel platform, der blev oprettet for at støtte Kommissionens arbejde med at
udvikle de fremtidige retningslinjer for samhørighedspolitikken samt en
taskforce om konditionalitet, som mødtes tre gange i begyndelsen af 2011. Der
blev afholdt en offentlig høring om konklusionerne af den femte
samhørighedsrapport mellem den 12. november 2010 og den 31. januar
2011. Der indkom i alt 444 bidrag. Et sammendrag af resultaterne blev
offentliggjort den 13. maj 2011[4].
Om fremtiden for landdistriktsudviklingen blev
der afholdt en offentlig høring mellem den 23. november 2010 og den
25. januar 2011, og der blev den 12. januar 2011 nedsat et rådgivende
udvalg bestående af interessenter[5]. Alt i alt modtog Kommissionen 517 bidrag.
Af bidragene fra organisationerne kom 44 % fra landbrugs- og
forarbejdningssektoren og 40 % fra nationale, regionale og lokale
myndigheder, miljøorganisationer, tænketanke og forskningsinstitutioner samt
udviklingsorganisationer, handelssektoren og forbrugerorganisationer. Øvrige
organisationer (12 %), der deltog i høringen, omfattede
sundhedsbeskyttelsesorganisationer, vandforvaltningsorganer og
civilsamfundsrepræsentationer. I april 2009 blev der vedtaget en grønbog om
reform af den fælles fiskeripolitik[6],
som blev fulgt op af en offentlig høring. Ud over den offentlige høring blev
der afholdt omkring 200 møder med medlemsstater, Den Rådgivende Komité for
Fiskeri og Akvakultur samt regionale rådgivende råd, fiskeindustrien, forarbejdnings-
og markedsføringssektoren, fagforeninger, ngo'er og forskningsmiljøet. Især kan
nævnes følgende: i) To møder med medlemsstaterne, hvor den fremtidige
finansiering blev drøftet, blev afholdt i Gent (12.-14. september 2010) og
Noordwijk (9.-11. marts 2011). ii) Et særligt seminar om den fremtidige
Europæiske Fiskerifond blev afholdt den 13. april 2010 i Bruxelles med
deltagelse af interessenter fra industrien, fagforeninger og medlemsstater.
iii) En konference om den fremtidige lokale udvikling i fiskeriområder fandt
sted i Bruxelles den 12.-13. april 2011. En række fælles konklusioner kan drages af
resultaterne af de forskellige offentlige høringer, der bekræftede følgende: –
Et flertal af interessenter opfordrede til fortsat
økonomisk støtte til disse politikker. –
EU-støtten bør fokusere på en række prioriteter, og
de forskellige politikker bør tilpasses Europa 2020-strategien. –
Især med hensyn til samhørighedspolitikken ønskede
interessenterne en mere resultatorienteret tilgang, og der var kraftig opbakning
til en række mere gennemsigtige og forenklede finansielle
forvaltningsprocedurer. Et flertal af interessenterne ønskede en mere
integreret tilgang eller samlede strategier med andre EU-politikker og
finansielle instrumenter.
2.2.
Konsekvensanalyse
Dette forslag bygger på tre konsekvensanalyser:
en vedrørende EFRU, Samhørighedsfonden og ESG tilsammen samt en for ELFUL og en
for EHFF. Disse konsekvensanalyser behandlede spørgsmål om f.eks.
EU-merværdien, politikkernes resultater og gennemførelse samt forenkling og harmonisering
af reglerne. De muligheder, der blev vurderet i konsekvensanalysen, vedrørte i)
forbedring af politikkens evne til at skabe europæisk merværdi, ii) forbedring
af politikkens resultater og iii) forenkling – dvs. nedbringelse af administrationsomkostninger
og minimering af risikoen for fejl.
2.2.1.
Skabelse af europæisk merværdi
For at kunne skabe større europæisk merværdi
skal strukturprogrammerne både: a) koncentrere deres støtte om EU-prioriteter
og b) sikre samordning med andre EU-politikker og finansielle instrumenter.
Europa 2020-strategien indeholder et klart sæt fælles mål, bl.a. overordnede
mål og flagskibsinitiativer samt en tydelig ramme for identifikation af
indsatsområder, der kan få støtte. Der er bred enighed blandt interessenterne
om, hvilken rolle de forskellige politikker (samhørighed, udvikling af
landdistrikter samt hav- og fiskeripolitik) spiller med hensyn til at bidrage
til at opfylde Europa 2020-strategien[7]. Under emnet koncentration om EU-prioriteter
omfattede de vurderede muligheder en fleksibel tilgang til koncentration gennem
øremærkningsbestemmelser, en mere synlig og omfattende forbindelse til de
overordnede mål for Europa 2020 og de integrerede retningslinjer, sikring
af en kritisk masse for ESF og koncentration om EU-prioriteter alene i mindre
udviklede medlemsstater. Den foretrukne mulighed er at etablere en stærk
forbindelse til de Europa 2020-mål, der kan bidrage mest til at nå de
overordnede mål. Under emnet samordning med andre EU-politikker
og finansielle instrumenter omfattede de undersøgte muligheder en løs
tilpasning på grundlag af Fællesskabets ikke-bindende strategiske
retningslinjer, en mere omfattende tilpasning til Europa 2020-målene
gennem den fælles strategiramme og partnerskabsaftalen og ingen tilpasning til
andre EU-politikker og finansielle instrumenter ud over formel
overensstemmelse. Strategiske planlægningsordninger, som omfatter den fælles
strategiramme på EU-niveau og partnerskabsaftaler på nationalt niveau, anses
for at sikre en effektiv koordinering mellem EU-politikker og -instrumenter.
2.2.2.
Forbedring af politikkens resultater
De forskellige strukturelle instrumenters
effektivitet afhænger af en forsvarlig politik samt af de lovgivningsmæssige og
institutionelle rammer. I mange sektorer er der behov for en kombination af
strategiske og lovgivningsmæssige betingelser og offentlige investeringer for
effektivt at afhjælpe flaskehalse for vækst. De undersøgte muligheder i den
forbindelse vedrørte: a) status quo (makroøkonomisk konditionalitet under
Samhørighedsfonden, overholdelse af procedurer, overholdelse af EU's
sektorlovgivning og strategirammer, selv om de anvendes usystematisk, ingen
bestemmelser vedrørende resultater), b) forhåndsbetingelser, der skal opfyldes
forud for programmernes vedtagelse, c) efterfølgende betingelser, bl.a.
resultatramme og resultatreserve, d) øget makroøkonomisk konditionalitet og e)
kombineret mulighed. Den foretrukne mulighed var den kombinerede mulighed,
eftersom man med denne mulighed ville kunne tage fat på de nødvendige
forudsætninger for en effektiv udnyttelse af FSR-fondene og skabe incitamenter
til at nå de forud fastsatte mål og tilpasse gennemførelsen af programmer til
EU's økonomiske styring.
2.2.3.
Forenkling – nedbringelse af
administrationsomkostninger og minimering af risikoen for fejl
En forsvarlig, effektiv og handlekraftig
forvaltning af de strukturelle instrumenter kræver egnede, effektive og
gennemsigtige systemer, der inddrager alle de forskellige berørte
forvaltninger. Disse systemer skal sørge for, at der udvælges operationer af
høj kvalitet, og at disse operationer gennemføres på effektiv vis, så målene
for politikken nås. Forvaltnings- og kontrolsystemerne skal også sikre
forebyggelse og opsporing af uregelmæssigheder, bl.a. svig, og dermed rimelig sikkerhed
for udgifternes lovmæssighed. Samtidig bør støtteudbetalingssystemet være så
enkelt og strømlinet som muligt for at sikre en effektiv implementering og
reduktion af den administrative byrde for støttemodtagerne. De valgmuligheder, der blev undersøgt for
samhørighedspolitikken, omfattede forskellige refusionsmuligheder (baseret på
faktiske omkostninger og forenklede omkostningsmuligheder), e-governance og
forsikring. De største forskelle mellem mulighederne vedrører graden af
Kommissionens engagement i vurderingen af forvaltnings- og kontrolsystemer,
tilgængeligheden af resultatbaserede refusionsmuligheder og mekanismerne til
fremme af e-governance i den daglige forvaltning af EU-midlerne. En
proportional tilgang, der medfører risikobaserede kontrolordninger,
tilgængelighed af en bred vifte af refusionsmuligheder og avanceret
e-governance på medlemsstats- og regionsniveau er den foretrukne mulighed,
eftersom den fører til en betydelig potentiel reduktion af
kontrolomkostningerne og et fald i arbejdsbyrden og også sikrer bedre
overholdelse af nærhedsprincippet.
3.
FORSLAGETS JURIDISKE INDHOLD
EU-foranstaltningen er berettiget både på
grund af de mål, der er fastsat i artikel 174 traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde (TEUF), og på grund af nærhedsprincippet. Retten til at
handle er hjemlet i artikel 175 i TEUF, hvori det eksplicit fastsættes, at
Unionen skal gennemføre denne politik gennem strukturfondene, sammenholdt med
artikel 177, hvori Samhørighedsfondens rolle defineres. Målene for ESF, EFRU og
Samhørighedsfonden er defineret i henholdsvis artikel 162, 176 og 177 i TEUF.
Aktionerne i forbindelse med landbrug og fiskeri har hjemmel i artikel 38 og 39
i TEUF. Det hedder i artikel 174 i TEUF, at der lægges
særlig vægt på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og
områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af
permanent art, bl.a. de nordligste, meget tyndt befolkede områder samt
ø-områder, grænseoverskridende områder og bjergområder. I henhold til artikel 349 i TEUF skal der
vedtages særlige foranstaltninger for at tage hensyn til den strukturelle
sociale og økonomiske situation i regionerne i den yderste periferi, som
forværres af visse specifikke træk, der alvorligt hæmmer disse regioner i deres
udvikling.
4.
VIRKNING FOR BUDGETTET
Kommissionens forslag til en flerårig finansiel
ramme omfatter et beløb på 376 mia. EUR til økonomisk, social og
territorial samhørighed for perioden 2014-2020. Foreslået budget 2014-2020 || mia. EUR Mindre udviklede regioner Overgangsregioner Mere udviklede regioner Territorialt samarbejde Samhørighedsfonden Ekstra tildeling til regioner i den yderste periferi tyndt befolkede regioner || 162,6 38,9 53,1 11,7 68,7 0,926 Connecting Europe-faciliteten inden for transport, energi og IKT || 40 (med yderligere 10 mia. EUR øremærket i Samhørighedsfonden) *Alle tal i løbende
2011-priser Med det formål at styrke FSR-fondenes bidrag
til gennemførelse af Europa 2020-strategiens overordnede mål har
Kommissionen med sit forslag også indført minimumsandele til ESF for hver
områdekategori. Med disse andele kommer ESF som helhed til at tegne sig for
mindst 25 % af budgettet til samhørighedspolitikken, dvs. 84 mia. EUR. Det
er imidlertid vigtigt at bemærke, at den anførte minimumsbevilling til ESF
omfatter budgettet for et kommende forslag fra Kommissionen om fødevarestøtte
til de socialt dårligst stillede. Kommissionens forslag til finansiering af
ELFUL og EHFF vil blive anført i den specifikke forordning for hver fond.
5.
RESUMÉ AF FORORDNINGENS INDHOLD
5.1.
Fælles bestemmelser for alle FSR-fonde
5.1.1.
Generelle principper
Generelle principper for støtten til alle
FSR-fonde vil omfatte partnerskab og flerniveaustyring, overholdelse af
gældende EU-lovgivning og national lovgivning, fremme af ligestilling mellem
mænd og kvinder og bæredygtig udvikling. I den forbindelse vil Kommissionen fortsat for
ESF's vedkommende blive bistået af det udvalg, der er omhandlet i traktatens
artikel 163, som er sammensat af en repræsentant for regeringen, en
repræsentant for arbejdstagerorganisationerne og en repræsentant for
arbejdsgiverorganisationerne i hver medlemsstat.
5.1.2.
Strategisk tilgang
For at maksimere virkningen af politikken i
forbindelse med gennemførelse af EU's prioriteter foreslår Kommissionen at
styrke den strategiske programmeringsproces. Det indebærer, at der opstilles en
liste over tematiske mål i forordningen i overensstemmelse med
Europa 2020-strategien: 1) styrkelse af forskning, teknologisk
udvikling og innovation 2) bedre adgang til og brug og kvalitet
af informations- og kommunikationsteknologi 3) styrkelse af de små og mellemstore
virksomheders, landbrugssektorens (for ELFUL) og fiskeri- og
akvakultursektorens (for EHFF) konkurrenceevne 4) støtte til overgangen til en
lavemissionsøkonomi i alle sektorer 5) fremme af tilpasning til
klimaforandringer og risikoforebyggelse og ‑styring 6) beskyttelse af miljøet og fremme af
ressourceeffektivitet 7) fremme af bæredygtig transport og
afskaffelse af flaskehalsproblemer i vigtige netinfrastrukturer 8) fremme af beskæftigelse og støtte
til arbejdskraftens mobilitet 9) fremme af social inklusion og
bekæmpelse af fattigdom 10) investeringer i uddannelse,
kvalifikationer og livslang læring 11) styrkelse af den institutionelle
kapacitet og effektiv offentlig forvaltning. Den fælles strategiramme skal omsætte målene
for EU's prioriteter om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst til centrale
aktioner for EFRU, Samhørighedsfonden, ESF, ELFUL og EHFF, hvilket vil sikre en
integreret udnyttelse af FSR-fondene til gennemførelse af fælles mål. De nationale eller regionale partneres og
Kommissionens forpligtelser skal fastlægges i partnerskabsaftaler mellem
Kommissionen og hver enkelt medlemsstat. De skal knyttes til målene for
Europa 2020-strategien og de nationale reformprogrammer. Der skal
opstilles en integreret tilgang for territorial udvikling med støtte fra alle
FSR-fonde og fastlægges mål baseret på aftalte indikatorer, strategiske
investeringer og en række konditionaliteter. Desuden skal der rapporteres om de
fremskridt, der er gjort, i de årlige rapporter om samhørighedspolitikken, politikken
for udvikling af landdistrikterne og i andre offentlige rapporter.
5.1.3.
Betingelser og resultater
For at forbedre resultaterne vil der blive
indført nye konditionalitetsbestemmelser, som skal sikre, at EU-støtten skaber
et stærkt incitament hos medlemsstaterne til at nå målene i
Europa 2020-strategien. Konditionaliteten vil have form af såvel
forhåndsbetingelser, der skal være på plads, inden midlerne udbetales, og
efterfølgende betingelser, der vil gøre frigivelsen af supplerende midler
betinget af de opnåede resultater. Begrundelsen for at styrke forhåndsbetingelserne
for disse midler er at sikre, at de nødvendige betingelser for en effektiv
støtte fra fondene er til stede. Tidligere erfaringer tyder på, at
investeringer finansieret af fondene i nogle tilfælde er blevet mindre
effektive på grund af flaskehalse i politikken og lovgivningsmæssige og
institutionelle rammer. Begrebet konditionalitet er ikke nyt inden for
samhørighedspolitikken. I løbet af de forskellige programmeringsperioder er der
indført en række mekanismer for at maksimere interventionernes effektivitet.
Nogle er knyttet til forvaltnings- og kontrolområder, mens andre er knyttet til
strategiske og lovgivningsmæssige rammer samt den administrative kapacitet.
Erfaringerne med at anvende konditionaliteter viser dog variationer
programmerne imellem. En mere gennemsigtig og systematisk anvendelse er derfor
på sin plads. Efterfølgende betingelser vil styrke fokus på
resultater og på at nå Europa 2020-målene. De vil blive baseret på, at man
når de delmål vedrørende målene for output og resultater i forbindelse med
Europa 2020-målene, der er fastsat for programmerne i partnerskabsaftalen.
5 % af de relevante fondes budget vil blive sat til side og ved en
midtvejsevaluering blive tildelt de medlemsstater, hvis programmer i fuldt
omfang har nået deres delmål. Ud over resultatreserven kan det føre til
suspension af støtten, hvis delmålene ikke nås, og hvis man er virkelig langt
fra at nå målene for et program, kan støtten annulleres. For at sikre at fondenes effektivitet ikke
undergraves af uforsvarlige makroøkonomiske politikker, foreslår Kommissionen
at styrke bestemmelserne for fondene i forbindelse med makroøkonomisk konditionalitet
og bringe dem på linje med de nye håndhævelsesforanstaltninger for stabilitets-
og vækstpagten, der skal vedtages som led i den sjette økonomiske
styringspakke. Samtidig kan der anvendes en højere
medfinansieringssats (10 procentpoint højere), når en medlemsstat modtager
finansiel bistand i overensstemmelse med artikel 136 eller 143 i TEUF, hvorved
den indsats, der kræves fra de nationale budgetter på et tidspunkt, hvor der
finder en budgetkonsolidering sted, vil blive mindre, samtidig med at EU's overordnede
udgiftsniveau fortsat er det samme
5.1.4.
Fælles forvaltningsordninger
Forslaget lægger op til det samme
forvaltnings- og kontrolsystem for alle delte forvaltningsinstrumenter og
bygger på fælles principper. Der oprettes et nyt nationalt godkendelsessystem
for at understrege medlemsstaternes forpligtelse til at sikre en forsvarlig
økonomisk forvaltning. De ordninger, der understøtter Kommissionens sikkerhed
for udgifternes lovmæssighed, er blevet harmoniseret, og nye fælles elementer
såsom en forvaltningserklæring og en regnskabsafslutning er blevet indført for
at styrke sikkerheden.
5.1.5.
Lokaludvikling styret af lokalsamfundet
Medlemsstaterne skal i fremtiden have mulighed
for at anvende processer for udarbejdelse, indgåelse, forvaltning og
gennemførelse, og skal tilskyndes til at gøre det, især på de områder, hvor der
er størst behov for en bedre koordinering af menneskelig kapital og
infrastrukturinvesteringer. FSR-fondene skal
varetage mange udviklingsbehov på delregionalt og lokalt plan. For at fremme gennemførelsen
af flerdimensionelle og tværsektorielle interventioner foreslår Kommissionen at
styrke initiativer styret af lokalsamfundet og lette gennemførelsen af
integrerede lokaludviklingsstrategier og dannelsen af lokale aktionsgrupper på
grundlag af erfaringerne fra Leader-strategien.
5.1.6.
Finansielle instrumenter
Ud over finansiering i form af tilskud
foreslås det, at støtte til virksomheder og projekter, som ventes at kunne give
et betydeligt afkast, primært skal foregå via innovative finansielle instrumenter. De finansielle instrumenter vil ganske vist
fortsat ligne dem, der blev benyttet i 2007-2013, men der bør fremhæves flere
forenklinger. For det første vil Kommissionen tilbyde færdige løsninger gennem
adgang til finansielle instrumenter etableret på EU-plan og modeller for
nationale og regionale fonde baseret på standardvilkår og -betingelser fastlagt
af Kommissionen. For det andet repræsenterer forslaget en klar ramme for
gennemførelse af disse instrumenter og afhjælper de tvetydigheder, som opstod i
forbindelse med lovgivningen for 2007-2013, hvilket øger retssikkerheden for
alle parter. For det tredje kan de finansielle instrumenter i fremtiden
anvendes til alle typer investeringer og støttemodtagere, hvilket betyder en
væsentlig udvidelse af mulighederne for at benytte disse innovative
instrumenter.
5.1.7.
Overvågning og evaluering
Fælles bestemmelser for alle FSR-fonde på
overvågnings- og evalueringsområdet omfatter overvågningsudvalgets rolle og
sammensætning, årlige gennemførelsesrapporter, årlige rapportbehandlingsmøder,
statusrapporter om gennemførelsen af partnerskabsaftalen, forudgående og
efterfølgende evalueringer.
5.1.8.
Forenklede og strømlinede bestemmelser for
støtteberettigelse
I den nuværende periode står mange, som får
støtte fra forskellige EU-støtteinstrumenter, over for forskellige
støtteberettigelsesbestemmelser, hvilket gør forvaltningen mere kompleks og
således også øger risikoen for fejl. Der er derfor lagt vægt på
foranstaltninger til at sikre, at administrationsomkostningerne er proportionale,
og at den administrative byrde i forbindelse med modtagernes forvaltning af
EU-midlerne bliver nedbragt. Målet er i videst muligt omfang at harmonisere
disse grundlæggende bestemmelser for instrumenter, der implementeres under delt
forvaltning, for at nedbringe antallet af de mange forskellige bestemmelser,
som anvendes på området. Forenklede omkostningsmuligheder som enhedstakster og
faste beløb giver medlemsstaterne mulighed for at indføre resultatorienteret
forvaltning på det enkelte operationsniveau. Fælles bestemmelser om støtteudbetaling
omfatter fælles regler for støtteberettigede udgifter, forskellige former for
økonomisk støtte, forenklede omkostninger og operationernes varighed. Forslaget
indeholder også fælles principper for forvaltnings- og kontrolsystemer. Hvad angår den fælles landbrugspolitik vil de
eksisterende regler om administrative udgifter og kontrolsystemer blive bevaret
og videreført.
5.2.
Generelle bestemmelser for EFRU, ESF og
Samhørighedsfonden
I tredje del af
forordningen fastlægges samhørighedspolitikkens opgaver og mål, støttens
geografiske dækning, finansielle ressourcer og bistandsprincipper,
programmering, store projekter, fælles handlingsplaner, territorial udvikling,
overvågning og evaluering, information og kommunikation, udgifters
støtteberettigelse samt forvaltnings- og kontrolsystemer.
5.2.1.
Støttens geografiske dækning
Det omfatter en sondring mellem mindre udviklede
regioner, overgangsregioner og mere udviklede regioner. Mindre udviklede regioner: I overensstemmelse med TEUF skal det fortsat være en vigtig prioritet
for samhørighedspolitikken at støtte de mindre udviklede regioner. Indhentning
af efterslæbet for de økonomisk og socialt mindst udviklede regioner vil kræve
en vedvarende langsigtet indsats i en verden med stigende usikkerhed. Denne
kategori vedrører de regioner, hvis BNP pr. indbygger er under 75 % af det
gennemsnitlige BNP for EU-27. Overgangsregioner:
Der skal indføres en ny kategori af regioner – "overgangsregioner" –
i stedet for det nuværende ind- og udfasningssystem. Denne kategori skal
omfatte alle regioner med et BNP pr. indbygger på mellem 75 % og 90 %
af EU-27-gennemsnittet. Mere udviklede regioner: Mens foranstaltninger i de mindre udviklede regioner fortsat vil være
samhørighedspolitikkens højeste prioritet, er der vigtige udfordringer for alle
medlemsstater såsom den globale konkurrence i vidensøkonomien, omstillingen til
lavemissionsøkonomi og den sociale polarisering, der forværres af det aktuelle
økonomiske klima. Denne kategori vedrører de regioner, hvis BNP pr. indbygger
ligger over 90 % af det gennemsnitlige BNP for EU-27. Alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i
perioden 2007-2013 var mindre end 75 % af EU-25-gennemsnittet i
referenceperioden, men hvis BNP pr. indbygger er vokset til over 75 % af
EU-27-gennemsnittet, vil modtage mindst to tredjedele af deres tildeling for
2007-2013. Minimumsandele til ESF vil blive fastsat for
hver kategori af regioner (25 % til konvergensregioner, 40 % til
overgangsregioner og 52 % til konkurrenceevneregioner). Samhørighedsfonden vil støtte medlemsstater,
hvis BNP pr. indbygger ligger under 90 % af EU-27-gennemsnittet, til at
investere i TEN-T-transportnet og miljø. En del af Samhørighedsfondens
bevilling (10 mia. EUR) øremærkes til finansiering af basistransportnet
under Connecting Europe-faciliteten. Erfaringerne med den nuværende finansielle ramme
viser, at mange medlemsstater har problemer med at absorbere store mængder
EU-midler over et begrænset tidsrum. Desuden har den finanspolitiske situation
i nogle medlemsstater gjort det sværere at frigive midler til national medfinansiering.
For at øge absorptionen af bevillingerne foreslår Kommissionen en række
foranstaltninger: –
at fastsætte et loft på 2,5 % af BNP for
bevillinger til samhørighed –
at lægge loft over medfinansieringssatserne på
niveau med hvert prioriteret felt i de operationelle programmer på 85 % i
mindre udviklede regioner (eller i visse tilfælde 80 % og 75 %) og
regioner i den yderste periferi, 60 % i overgangsregioner og 50 % i
mere udviklede regioner –
at medtage bestemte betingelser i
partnerskabsaftalerne vedrørende forbedring af den administrative kapacitet.
5.2.2.
Styrket resultatorienteret strategisk programmering
Kommissionen foreslår en programmeringsproces
for at sikre, at samhørighedspolitiske programmer har en klar
interventionslogik, er resultatorienterede og omfatter passende bestemmelser
for en integreret tilgang til udvikling og effektiv gennemførelse af fondene.
Især foreslår Kommissionen at indføre fælles handlingsplaner, som er
operationer, der består af en gruppe af projekter som led i et operationelt
program med særlige mål, resultatindikatorer og output, der er aftalt mellem
medlemsstaten og Kommissionen. De giver et forenklet og resultatorienteret
forvaltnings- og kontrolsystem.
5.2.3.
Strømlining af økonomisk forvaltning og kontrol
I forvaltnings- og kontrolsystemerne skal der
findes en balance mellem forvaltnings- og kontrolomkostninger og de involverede
risici. Kommissionens rolle i den forudgående
evaluering af nationale forvaltnings- og kontrolsystemer bliver forholdsmæssig,
idet Kommissionens obligatoriske evaluering erstattes af en risikobaseret
tilgang. Små programmer vil blive fritaget fra Kommissionens evaluering. Den
risikobaserede tilgang mindsker administrationsomkostningerne ved små programmer
og robuste administrationer. Den styrker også sikkerheden, da Kommissionens
ressourcer kan udnyttes mere effektivt og målrettes områder med højere risici. Elektronisk dataforvaltning kan være en vigtig
kilde til reduktioner i den administrative byrde og gør det samtidig lettere at
kontrollere projekter og udgifter. Det foreslås derfor at kræve, at alle
medlemsstater opretter systemer inden udgangen af 2014, der gør det muligt for
støttemodtagere at indsende alle oplysninger elektronisk. Et af de komplekse aspekter ved det økonomiske
forvaltningssystem i programmeringsperioden 2007-2013 er den generelle regel
om, at alle bilag vedrørende individuelle operationer skal gemmes i op til tre
år efter, at programmet er blevet afsluttet. Forslaget lægger derfor op til en
obligatorisk årlig afslutning af afsluttede operationer eller udgifter inden
for rammerne af den årlige regnskabsafslutning. Målet er at nedbringe byrden
ved en lang dokumentopbevaringsfrist for de enkelte støttemodtagere og
risiciene for tab af revisionssporet. 2011/0276 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om fælles bestemmelser for Den Europæiske
Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den
Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske
Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om
generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den
Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning
(EF) nr. 1083/2006 EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN
EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177, under henvisning til forslag fra
Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til
lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det
Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg[8], under henvisning til udtalelse fra
Regionsudvalget[9], under henvisning til udtalelse fra Den
Europæiske Revisionsret[10], efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud
fra følgende betragtninger: (1)
Ifølge traktatens artikel 174 skal Unionen for at
styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed stræbe efter at
formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og
forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer med særlig
vægt på landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der
lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art.
Ifølge traktatens artikel 175 skal Unionen støtte virkeliggørelsen af disse mål
med den virksomhed, som den udøver gennem Den Europæiske Udviklings- og
Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, Den Europæiske Socialfond, Den
Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Investeringsbank og andre
instrumenter. (2)
I overensstemmelse med konklusionerne fra Det
Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved EU-strategien for intelligent,
bæredygtig og inklusiv vækst blev vedtaget, bør Unionen og medlemsstaterne
skabe intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, samtidig med at de fremmer en
harmonisk udvikling i Unionen og mindsker regionale forskelle. (3)
For at forbedre samordningen og harmonisere
gennemførelsen af de fonde, der yder støtte under samhørighedspolitikken, dvs.
Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond
(ESF) og Samhørighedsfonden, og fondene vedrørende udvikling af
landdistrikterne, dvs. Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af
Landdistrikterne (ELFUL), og vedrørende hav- og fiskerisektoren, dvs. Den
Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), bør der fastsættes fælles bestemmelser
for disse fonde (i det følgende benævnt "FSR-fondene"). Endvidere indeholder denne forordning visse bestemmelser, der er fælles
for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, men som ikke gælder for ELFUL og EHFF. På
grund af de særlige forhold, der gør sig gældende for de forskellige FSR-fonde,
bør de specifikke regler for de enkelte FSR-fonde og for målet om europæisk
territorialt samarbejde under EFRU fastlægges i særskilte forordninger. (4)
Med hensyn til den fælles landbrugspolitik er der
allerede opnået betydelige synergieffekter ved at harmonisere forvaltnings- og
kontrolbestemmelserne vedrørende den fælles landbrugspolitiks første søjle (Den
Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL)) og anden søjle (ELFUL) og bringe
dem i tråd med hinanden. Den stærke forbindelse mellem
EGFL og ELFUL bør derfor videreføres, og de strukturer, der allerede findes i
medlemsstaterne, bør opretholdes. (5)
Regionerne i den yderste periferi bør nyde godt af
særlige foranstaltninger og yderligere midler som kompensation for de ulemper,
som følger af de faktorer, der er omhandlet i traktatens artikel 349. (6)
For at sikre en korrekt og konsekvent fortolkning
af bestemmelserne og for at bidrage til retssikkerheden for medlemsstaterne og
støttemodtagerne er det nødvendigt at definere visse udtryk, der anvendes i
forordningen. (7)
Denne forordning består af tre dele, hvoraf den
første indeholder betragtninger og definitioner, den anden indeholder regler,
der gælder for alle FSR-fonde, og den tredje omfatter bestemmelser, der kun
gælder for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden (i det følgende benævnt
"fondene"). (8)
Som led i princippet om delt forvaltning bør man
fastlægge betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser til at
gennemføre Den Europæiske Unions almindelige budget, jf. traktatens
artikel 317, og klarlægge medlemsstaternes ansvar med hensyn til
samarbejde. Kommissionen bør på baggrund af disse
betingelser kunne få sikkerhed for, at medlemsstaterne bruger FSR-fondene
lovligt og formelt rigtigt samt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig
økonomisk forvaltning, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.
juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers
almindelige budget[11]. Medlemsstaterne
og de organer, de har udpeget i det øjemed, bør være ansvarlige for
gennemførelsen af programmer på det rette territoriale niveau i
overensstemmelse med medlemsstatens institutionelle, retlige og finansielle
rammer. Bestemmelserne sikrer endvidere, at opmærksomheden rettes mod behovet
for at sikre komplementaritet og sammenhæng i EU-interventionerne,
proportionalitet i de administrative ordninger og en reduktion af den
administrative byrde for modtagerne af støtte fra FSR-fondene. (9)
For henholdsvis partnerskabsaftalen og de enkelte
programmer bør en medlemsstat tilrettelægge et partnerskab med repræsentanter
for kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige
myndigheder, økonomiske interesseorganisationer
og arbejdsmarkedets parter og organer, der repræsenterer civilsamfundet,
herunder miljøpartnere, ikke-statslige organisationer samt organer, som er
ansvarlige for at fremme ligestilling og ikke-forskelsbehandling. Formålet med
et sådant partnerskab er at overholde princippet om flerniveaustyring, sikre,
at aktørerne har ejerskab i forhold til de planlagte interventioner, og bygge
videre på de relevante aktørers erfaringer og knowhow. Kommissionen bør tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter om en adfærdskodeks for at
sikre, at partnerne konsekvent inddrages i forberedelsen, gennemførelsen,
overvågningen og evalueringen af partnerskabsaftaler og programmer. (10)
FSR-fondenes aktiviteter og de operationer, som de
støtter, bør være i overensstemmelse med gældende EU-ret og national
lovgivning, som har direkte eller indirekte forbindelse med gennemførelsen af
operationen. (11)
Som led i sin indsats for at fremme økonomisk,
territorial og social samhørighed bør Unionen på alle FSR-fondenes
gennemførelsesstadier tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling
mellem mænd og kvinder samt bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn, race
eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel
orientering. (12)
FSR-fondenes mål bør søges virkeliggjort inden for
rammerne af en bæredygtig udvikling og Unionens fremme af målet om at beskytte
og forbedre miljøet som fastsat i traktatens artikel 11 og 19 under
hensyntagen til princippet om, at forureneren betaler. I
tråd med ønsket om at afsætte mindst 20 % af EU-budgettet til målene
vedrørende klimaforandringer bør medlemsstaterne fremlægge oplysninger om
støtten til målene vedrørende klimaforandringer ved anvendelse af en
metodologi, der fastlægges af Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt. (13)
For at nå målene i EU-strategien for intelligent,
bæredygtig og inklusiv vækst bør FSR-fondene fokusere deres støtte på et
begrænset antal fælles tematiske mål. De enkelte
FSR-fondes præcise anvendelsesområde fastlægges i fondsspecifikke regler og kan
begrænses til kun at omfatte nogle af de tematiske mål, der er fastlagt i denne
forordning. (14)
Kommissionen bør ved en delegeret retsakt vedtage
en fælles strategisk ramme, som omsætter EU-målene til nøgleaktioner for
FSR-fondene med henblik på at udstikke en klarere strategisk kurs for
programmeringsprocessen på medlemsstaternes og regionernes niveau. Den fælles strategiske ramme bør lette en sektoriel og territorial
samordning af EU-interventionerne under FSR-fonde med andre relevante
EU-politikker og ‑instrumenter. (15)
Den fælles strategiske ramme bør derfor opstille de
centrale støtteområder, de territoriale udfordringer, der skal tackles,
politikmål, prioriterede områder for samarbejdsaktiviteter, koordineringsmekanismer
og mekanismer med henblik på sammenhæng og konsekvens i forhold til
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker. (16)
På grundlag af den fælles strategiske ramme, der
vedtages af Kommissionen, bør den enkelte medlemsstat i samarbejde med sine partnere
og i samråd med Kommissionen udarbejde en partnerskabsaftale. Partnerskabsaftaler bør omsætte elementerne i den fælles strategiske
ramme i den nationale kontekst og stadfæste partnernes faste forpligtelser til
at opfylde EU-målene via programmerne under FSR-fondene. (17)
Medlemsstaterne bør koncentrere støtten for at
sikre et markant bidrag til opfyldelsen af EU-målene i overensstemmelse med
deres specifikke nationale og regionale udviklingsbehov. Der
bør opstilles forhåndsbetingelser for at sikre, at de nødvendige
rammebetingelser for en effektiv udnyttelse af EU-støtten er på plads. Opfyldelsen
af disse forhåndsbetingelser bør vurderes af Kommissionen som led i dens
vurdering af partnerskabsaftalen og programmerne. I tilfælde, hvor en
forhåndsbetingelse ikke er opfyldt, bør Kommissionen have beføjelse til at
suspendere betalinger til programmet. (18)
For hvert program bør der fastlægges en
resultatramme med henblik på at overvåge fremskridtene hen imod de mål, der er
fastsat for hvert enkelt program i løbet af programmeringsperioden. Kommissionen bør foretage en resultatgennemgang i samarbejde med
medlemsstaterne i 2017 og 2019. Der bør i 2019 afsættes og tildeles en
resultatreserve til der, hvor delmålene fastsat i resultatrammen er nået. Der
bør ikke afsættes en resultatreserve til programmer vedrørende europæisk
territorialt samarbejde på grund af deres forskelligartede og tværnationale
karakter. I tilfælde, hvor der er markante mangler i forhold til at nå delmål
og mål, bør Kommissionen kunne suspendere betalinger til programmet eller
foretage finansielle korrektioner ved udløbet af programmeringsperioden for at
sikre, at EU-budgettet ikke anvendes på en overflødig eller ineffektiv måde. (19)
En tættere forbindelse mellem
samhørighedspolitikken og Unionens økonomiske styring vil sikre, at
effektiviteten af FSR-fondenes udgifter understøttes af forsvarlige økonomiske
politikker, og at FSR-fondene om nødvendigt kan omdirigeres for at tackle de
økonomiske problemer, et land står over for. Denne proces
skal foregå gradvis: først med ændringer af partnerskabsaftalen og af
programmerne for at imødekomme Rådets henstillinger om at rette op på
makroøkonomiske ubalancer og sociale og økonomiske problemer. Hvis en
medlemsstat på trods af en forstærket anvendelse af FSR-fondene ikke træffer
effektive foranstaltninger som led i den økonomiske styringsproces, bør
Kommissionen have beføjelse til at suspendere alle eller dele af betalingerne
og forpligtelsern. Afgørelser om suspensioner bør være i overensstemmelse med
proportionalitetsprincippet og være effektive under hensyntagen til de enkelte
programmers virkninger med hensyn til at rette op på den pågældende
medlemsstats økonomiske og sociale situation og tidligere ændringer af
partskabsaftalen. Når Kommissionen træffer afgørelse om suspension, bør den
samtidig overholde princippet om ligebehandling mellem medlemsstaterne og
navnlig tage hensyn til suspensionens virkninger for den pågældende
medlemsstats økonomi. Suspensionerne bør ophæves, og der bør atter stilles
fondsmidler til rådighed for den pågældende medlemsstat, så snart medlemsstaten
træffer de fornødne foranstaltninger. (20)
For at sikre fokus på virkeliggørelsen af
EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst bør der fastlægges
fælles elementer for alle programmer. For at sikre sammenhæng mellem FSR-fondenes programmeringsordninger bør
procedurerne for vedtagelse og ændring af programmer bringes på linje med
hinanden. Programmeringen
bør sikre overensstemmelse med den fælles strategiske ramme og partnerskabsaftalen,
samordning af FSR-fondene indbyrdes og med de andre eksisterende finansielle
instrumenter og Den Europæiske Investeringsbank. (21)
Med traktaten blev den territoriale samhørighed
føjet til listen over mål for den økonomiske og sociale samhørighed, og det er
derfor nødvendigt at tage fat på byernes rolle, funktionelle geografiske
områder og subregionale områder med specifikke geografiske eller demografiske
problemer. For
bedre at mobilisere potentiale på lokalt plan er det i det øjemed nødvendigt at
styrke og fremme lokaludvikling styret af lokalsamfundet ved at fastsætte
fælles bestemmelser og sikre nøje samordning af alle FSR-fonde. Det er et væsentligt princip,
at lokale aktionsgrupper, der repræsenterer lokalsamfundets interesser, bør
have ansvaret for at gennemføre lokaludviklingsstrategier. (22)
Finansielle instrumenter bliver mere og mere
vigtige på grund af deres multiplikatoreffekt for FSR-fondene og deres evne til
at kombinere forskellige former for offentlige og private midler til at støtte
almene samfundspolitiske mål, og fordi revolverende former for finansiering gør
støtten mere bæredygtig på længere sigt. (23)
De finansielle instrumenter, der understøttes af
FSR-fondene, bør anvendes til at imødekomme specifikke markedsmæssige behov på
en omkostningseffektiv måde i overensstemmelse med målsætningerne i
programmerne, og de bør ikke fortrænge privat finansiering. Beslutningen om at finansiere støtteforanstaltninger gennem
finansielle instrumenter bør derfor træffes på grundlag af en forudgående
analyse. (24)
De finansielle instrumenter bør udformes og
gennemføres med sigte på at fremme væsentlig deltagelse af investorer fra den
private sektor og finansielle institutioner på et fornuftigt
risikodelingsgrundlag. For at være tilstrækkeligt
attraktive for den private sektor skal de finansielle instrumenter udformes og
gennemføres på en fleksibel måde. Forvaltningsmyndighederne bør derfor træffe
afgørelse om den mest passende form til at gennemføre finansielle instrumenter
med henblik på at opfylde de særlige behov hos målregionerne i overensstemmelse
med det pågældende programs mål. (25)
Forvaltningsmyndighederne bør have mulighed for at
bidrage med midler fra programmerne til finansielle instrumenter, der er
oprettet på EU-plan, eller til instrumenter oprettet på regionalt niveau. Forvaltningsmyndighederne bør også have mulighed for at gennemføre
finansielle instrumenter direkte via særlige fonde eller gennem fonde af fonde. (26)
Omfanget af de midler, der betales på ethvert
tidspunkt fra FSR-fondene til finansielle instrumenter, bør svare til det
beløb, der er nødvendigt for at gennemføre de planlagte investeringer og
betalinger til endelige modtagere, herunder forvaltningsomkostninger og ‑gebyrer,
fastlagt på grundlag af forretningsplaner og cashflowprognoser for en på forhånd
fastlagt periode, der ikke bør overstige to år. (27)
Det er nødvendigt at fastsætte særlige regler om,
hvilke beløb der kan accepteres som støtteberettigede udgifter ved
afslutningen, for at sikre, at de beløb, herunder forvaltningsomkostninger og
-gebyrer, som betales af FSR-fondene til finansielle instrumenter, rent faktisk
anvendes til investeringer og betalinger til endelige modtagere. Det er også nødvendigt at fastsætte særlige regler om genanvendelse af
midler, der kan henføres til støtte fra FSR-fondene, herunder anvendelse af
resterende midler efter programmernes afslutning. (28)
Medlemsstaterne bør overvåge programmerne for at
gennemgå gennemførelsen og fremskridt med hensyn til at nå programmets mål. Til dette formål bør der
nedsættes overvågningsudvalg, og deres sammensætning og funktioner bør
fastlægges i forhold til FSR-fonde. Der kan nedsættes fælles overvågningsudvalg for at lette samordningen
mellem FSR-fondene. For at sikre effektivitet bør
overvågningsudvalgene kunne udstede henstillinger til forvaltningsmyndighederne
om gennemførelsen af programmet, og de bør overvåge de foranstaltninger, der er
truffet som opfølgning på deres henstillinger. (29)
For at forenkle forvaltningsordninger på alle
niveauer er det nødvendigt at bringe FSR-fondenes overvågnings- og
rapporteringsordninger på linje med hinanden. Det er vigtigt at sikre
proportionalitet i rapporteringskravene, men der skal samtidig foreligge
fyldestgørende oplysninger om status på centrale kontrolpunkter. Det er derfor nødvendigt, at
rapporteringskravene afspejler oplysningsbehovet i de givne år og bringes på
linje med tidsplanen for resultatgennemgangene. (30)
For at overvåge, hvordan programmerne skrider frem,
bør der finde et årligt statusmøde sted mellem medlemsstaten og Kommissionen. Medlemsstaterne og
Kommissionen bør dog kunne aftale ikke at afholde et sådant møde for at undgå
en unødvendig administrativ byrde. (31)
For at Kommissionen kan overvåge fremskridt med
hensyn til at nå EU-målene, bør medlemsstaterne indgive statusrapporter om
gennemførelsen af deres partnerskabsaftaler. I 2017 og
2019 udarbejder Kommissionen en strategisk statusrapport på grundlag af sådanne
rapporter. (32)
Det er nødvendigt at evaluere effektiviteten og
virkningerne af støtten fra FSR-fondene for at forbedre kvaliteten af gennemførelsen
og udformningen af programmerne og for at bestemme programmernes virkninger i
forhold til målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv
vækst og, når det er relevant, i forhold til BNP og arbejdsløshed. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i denne henseende bør
præciseres. (33)
For at forbedre kvaliteten og udformningen af det
enkelte program og for at verificere, at målene kan nås, bør der gennemføres en
forhåndsevaluering af hvert enkelt program. (34)
Den myndighed, der har ansvaret for at udarbejde
programmet, bør udfærdige en evalueringsplan. I
programmeringsperioden bør forvaltningsmyndighederne foretage evalueringer for
at vurdere et programs effektivitet og virkninger. Overvågningsudvalget og
Kommissionen bør orienteres om resultaterne af evalueringer med henblik på at
lette forvaltningsbeslutninger. (35)
Der bør foretages efterfølgende evalueringer for at
vurdere effektiviteten af fondene og deres indvirkning på FSR-fondenes
overordnede mål og EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. (36)
Det er nyttigt at specificere, hvilke typer
foranstaltninger der kan træffes på Kommissionens og medlemsstaternes initiativ
i form af teknisk bistand med støtte fra FSR-fondene. (37)
For at sikre en effektiv udnyttelse af EU-midlerne
og for at undgå overfinansiering af indtægtsskabende operationer, er det
nødvendigt at fastsætte regler for beregning af FSR-fondenes bidrag til en
indtægtsgivende operation. (38)
Datoerne for begyndelse og udløb af de perioder,
hvor udgifter er støtteberettigede, bør fastsættes, så der sikres en ensartet
og rimelig regel for anvendelse af FSR-fondene i Unionen. For at lette gennemførelsen af
programmerne bør det fastsættes, at datoen for begyndelse af den periode, hvor
udgiften er støtteberettiget, kan ligge før den 1. januar 2014, hvis den
pågældende medlemsstat forelægger et program før denne dato. Med henblik på at sikre en
effektiv udnyttelse af EU-fondene og nedbringe risikoen for EU-budgettet er det
nødvendigt at fastsætte restriktioner for støtte til fuldførte operationer. (39)
I overensstemmelse med nærhedsprincippet og med
forbehold af visse undtagelser fastsat i forordning (EU) nr. [...]
[forordningerne om EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, europæisk territorialt
samarbejde, ELFUL og EHFF] bør medlemsstaterne vedtage nationale regler for,
hvilke udgifter der er støtteberettigede. (40)
Med henblik på at forenkle anvendelsen af
FSR-fondene og mindske risikoen for fejl, samtidig med at der dog gives
mulighed for differentiering, når det er nødvendigt for at afspejle de særlige
politikforhold, er det hensigtsmæssigt at fastlægge støtteformerne, de
harmoniserede betingelser for refusion af tilskud og finansiering efter faste
takster, specifikke støtteberettigelsesregler for tilskud og særlige
betingelser for operationers støtteberettigelse afhængigt af sted. (41)
For at sikre en effektiv, retfærdig og bæredygtig
virkning af FSR-fondenes interventioner bør der fastsættes bestemmelser, som
sikrer, at investeringer i erhvervsvirksomheder og infrastrukturer er
langsigtede, og som forhindrer, at FSR-fondene udnyttes til at skabe en
uretmæssig fordel. Erfaringerne har vist, at en periode på fem år er en passende
minimumsperiode, undtagen når statsstøttereglerne foreskriver en anden
periodelængde. ESF-støttede
foranstaltninger og foranstaltninger, der ikke indebærer produktive
investeringer eller infrastrukturinvesteringer, bør udelukkes fra de generelle
varighedskrav, medmindre sådanne krav er afledt af de gældende
statsstøtteregler, og bidrag til eller fra finansielle instrumenter bør udelukkes. (42)
Medlemsstaterne bør træffe passende
foranstaltninger til at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer
oprettes og fungerer effektivt med henblik på at kunne give sikkerhed for, at
anvendelsen af FSR-fondene er lovlig og formelt rigtig. Medlemsstaternes forpligtelser med
hensyn til programmernes forvaltnings- og kontrolsystemer samt forebyggelse,
konstatering og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af EU-retten
bør derfor fastlægges. (43)
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning
bør medlemsstaterne via deres forvaltnings- og kontrolsystemer have
hovedansvaret for gennemførelsen af og kontrollen med operationerne under
programmerne. For at styrke effektiviteten af kontrollen
med udvælgelsen og gennemførelsen af operationer og den måde, forvaltnings- og
kontrolsystemet fungerer på, bør forvaltningsmyndighedens funktioner
fastlægges. (44)
For på forhånd at give sikkerhed med hensyn til
etableringen og udformningen af de vigtigste forvaltnings- og kontrolsystemer
bør medlemsstaterne udpege et godkendelsesorgan, der er ansvarligt for
godkendelse og tilbagetrækning af godkendelse af forvaltningsmyndigheder og
kontrolmyndigheder. (45)
Kommissionens beføjelser og ansvar med hensyn til
at verificere, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, og til
at kræve foranstaltninger fra medlemsstaternes side bør fastsættes. Kommissionen bør endvidere
have beføjelse til at foretage revisioner, der fokuserer på emner vedrørende
forsvarlig økonomisk forvaltning med henblik på at drage konklusioner om
fondenes resultater. (46)
EU-budgetforpligtelserne bør indgås årligt. For at sikre en effektiv programforvaltning er det nødvendigt at
fastlægge fælles regler for anmodninger om mellemliggende betalinger, betaling
af den årlige saldo, hvis det er relevant, og betaling af den endelige saldo,
jf. dog eventuelle særlige regler, der kræves for de enkelte FSR-fonde. (47)
Udbetalingen af forfinansiering ved starten af
programmerne sikrer, at medlemsstaterne har midlerne til at yde støtte til
støttemodtagerne i forbindelse med gennemførelsen af programmet fra programmets
vedtagelse. Derfor
bør der fastsættes bestemmelser om de første forfinansieringsbeløb fra
FSR-fondene. Den
første forfinansiering bør være fuldstændig udlignet ved afslutningen af
programmet. (48)
For at beskytte Unionens finansielle interesser bør
der kunne træffes midlertidige foranstaltninger, som gør det muligt for den ved
delegation bemyndigede anvisningsberettigede at afbryde betalinger, hvis der er
tegn på, at der er alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemets
funktion, tegn på uregelmæssigheder i forbindelse med en betalingsanmodning
eller manglende fremlæggelse af dokumenter i forbindelse med
regnskabsafslutning. (49)
Med henblik på at sikre, at udgifter, der
medfinansieres af EU-budgettet i et givet finansår, anvendes i overensstemmelse
med de gældende regler, bør der opstilles passende rammer for den årlige
regnskabsafslutning. I henhold til sådanne rammer bør de
godkendte organer for hvert enkelt program forelægge Kommissionen en forvaltningserklæring
ledsaget af et attesteret årsregnskab, en sammenfattende kontrolrapport og en
uafhængig revisionsudtalelse og kontrolrapport. (50)
For at beskytte EU-budgettet kan det blive
nødvendigt for Kommissionen at foretage finansielle korrektioner. For at sikre retssikkerhed for medlemsstaterne er det vigtigt at
fastlægge, under hvilke omstændigheder overtrædelser af gældende EU-lovgivning
eller national lovgivning kan føre til finansielle korrektioner fra
Kommissionens side. For at sikre, at finansielle korrektioner, som Kommissionen
måtte pålægge medlemsstaterne, hænger sammen med beskyttelsen af Unionens
økonomiske interesser, bør de kun anvendes i tilfælde, hvor overtrædelsen af
EU-lovgivningen eller den nationale lovgivning direkte eller indirekte vedrører
operationers og modsvarende udgifters støtteberettigelse eller formelle
rigtighed, eller forvaltningen eller kontrollen heraf. For at sikre
proportionalitet er det vigtigt, at Kommissionen tager hensyn til
overtrædelsens karakter og alvor, når den træffer afgørelser om størrelsen af
en finansiel korrektion. (51)
For at tilskynde til finansiel disciplin bør der
fastlægges ordninger for frigørelse af en given del af budgetforpligtelsen
under et program, navnlig hvis et beløb kan udelukkes fra frigørelsen, f.eks.
når forsinkelserne i gennemførelsen skyldes omstændigheder, som er uafhængige
af den berørte part, eller som er unormale eller uforudselige, og hvis følger
ikke kan undgås på trods af den udviste omhu. (52)
Det er nødvendigt med supplerende generelle bestemmelser
vedrørende fondenes særlige funktionsmåde. For at forøge
disse fondes merværdi og for at forstærke deres bidrag til prioriteringerne i
EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst bør deres
funktionsmåde forenkles og koncentreres om målene om "investeringer i
vækst og beskæftigelse" og om "europæisk territorialt
samarbejde". (53)
Supplerende bestemmelser om ELFUL's og EHFF's
særlige funktionsmåde fastsættes i den relevante sektorspecifikke lovgivning. (54)
For at fremme traktatens mål om økonomisk, social
og territorial samhørighed bør målet om "investeringer i vækst og
beskæftigelse" støtte alle regioner. For at give en
afbalanceret og gradueret støtte og afspejle det økonomiske udviklingsniveau
bør midler under dette mål fordeles fra EFRU og ESF mellem mindre udviklede
regioner, overgangsregioner og mere udviklede regioner efter deres
bruttonationalprodukt (BNP) pr. indbygger i forhold til EU-gennemsnittet. For
at sikre strukturfondsinvesteringernes bæredygtighed på lang sigt bør regioner,
hvis BNP pr. indbygger i perioden 2007-2013 var mindre end 75 % af
EU-25-gennemsnittet i referenceperioden, men hvis BNP pr. indbygger er vokset
til over 75 % af EU-27-gennemsnittet, modtage mindst to tredjedele af
deres tildeling for 2007-2013. Medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst (BNI)
pr. indbygger er på mindre end 90 % af EU-gennemsnittet bør støttes via
målet om "investeringer i vækst og beskæftigelse" fra
Samhørighedsfonden. (55)
Der bør fastsættes objektive kriterier for
udpegelse af regioner og områder, der er berettiget til støtte fra fondene. Med henblik herpå bør fastlæggelsen af regionerne
og områderne på EU-plan baseres på det fælles klassifikationssystem for
regioner, der er fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for
regionale enheder (NUTS)[12]. (56)
For at udstikke passende finansielle rammer bør
Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge den vejledende
årlige fordeling af de disponible forpligtelsesbevillinger efter en objektiv og
gennemsigtig metode med henblik på at fokusere på regioner med
udviklingsefterslæb, herunder de regioner, der modtager overgangsstøtte. (57)
Det er nødvendigt at fastsætte lofterne for disse
midler til investeringer i vækst og beskæftigelse og at indføre objektive
kriterier for deres fordeling mellem regioner og medlemsstater. Med henblik på at fremme den nødvendige fremskyndelse af udviklingen
af infrastrukturer inden for transport og energi samt informations- og
kommunikationsteknologi i hele Unionen bør der oprettes en Connecting
Europe-facilitet. Der bør være et loft for tildelingen af de årlige bevillinger
fra fondene og beløbene overført fra Samhørighedsfonden til Connecting
Europe-faciliteten i en medlemsstat, som fastsættes under hensyntagen til
kapaciteten i den pågældende medlemsstat til at absorbere disse bevillinger. Dertil kommer, at det i overensstemmelse med det
overordnede mål om fattigdomsbekæmpelse er nødvendigt at omlægge ordningen med
fødevarebistand til de socialt dårligst stillede, så man fremmer social
inklusion og en harmonisk udvikling af Unionen. Der
påtænkes indført en mekanisme, der overfører midler til dette instrument og
sikrer, at midlerne består af ESF-bevillinger, via en implicit modsvarende reduktion
af den minimumsandel af strukturfondsbidraget, der skal tildeles ESF i de
enkelte lande. (58)
For at styrke fokus på resultater og nå Europa
2020-målene bør 5 % af midlerne til målet om investeringer i vækst og
beskæftigelse sættes til side som en resultatreserve for hver fond og
regionskategori i hver enkelt medlemsstat. (59)
For så vidt angår fondene og med henblik på at
sikre en passende tildeling til hver regionskategori bør der ikke overføres
midler mellem mindre udviklede regioner, overgangsregioner og mere udviklede
regioner undtagen under behørigt begrundede omstændigheder i forbindelse med
opfyldelse af et eller flere tematiske mål og for højst 2 % af den samlede
bevilling for denne regionskategori. (60)
For at sikre en reel økonomisk virkning bør støtten
fra fondene i henhold til denne forordning ikke erstatte medlemsstaternes
offentlige udgifter eller tilsvarende strukturpolitiske udgifter. For at støtte fra strukturfondene tager hensyn til en større økonomisk
sammenhæng, bør niveauet for de offentlige udgifter desuden fastlægges under
henvisning til de almindelige makroøkonomiske betingelser, hvorunder
finansieringen finder sted på grundlag af de indikatorer, der er fastsat i
stabilitets- og konvergensprogrammerne, der forelægges årligt af medlemsstaterne
i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1466/1997 af 7. juli 1997 om
styrkelse af overvågningen af budgetstillinger samt overvågning og samordning
af økonomiske politikker[13]. Kommissionens
verificering af additionalitetsprincippet bør koncentrere sig om de
medlemsstater, hvor mindre udviklede regioner og overgangsregioner omfatter
mindst 15 % af befolkningen, på grund af omfanget af de finansielle
midler, de tildeles. (61)
Det er nødvendigt at fastsætte supplerende
bestemmelser for programmering, forvaltning, overvågning og kontrol af de
operationelle programmer, der modtager støtte fra fondene.
For de operationelle programmer bør der fastsættes prioriterede felter, som
svarer til tematiske mål, der bør udformes en sammenhængende interventionslogik
for at tage fat på de konstaterede udviklingsbehov, og der bør opstilles rammer
for vurdering af resultaterne. De operationelle programmer bør også indeholde
andre elementer, der er nødvendige for at understøtte en effektiv gennemførelse
af fondene. (62)
Med henblik på at forbedre komplementariteten og
forenkle gennemførelsen bør det være muligt at kombinere støtte fra
Samhørighedsfonden og EFRU med støtte fra ESF i fælles operationelle programmer
under målet om investeringer i vækst og beskæftigelse. (63)
Store projekter tegner sig for en væsentlig del af
EU-udgifterne og er ofte af strategisk betydning med hensyn til at realisere
EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Det er derfor berettiget, at
operationer af en betragtelig størrelse fortsat kan godkendes af Kommissionen i
medfør af denne forordning. For at sikre klarhed bør indholdet af et stort projekt til dette formål
fastlægges. Kommissionen
bør endvidere kunne afvise støtte til et stort projekt, hvis der ikke er
begrundelse for at yde en sådan støtte.
(64)
For at give medlemsstaterne mulighed for at
gennemføre en del af et operationelt program ved anvendelse af en
resultatorienteret tilgang er det hensigtsmæssigt at fastlægge en fælles
handlingsplan, som omfatter en række foranstaltninger, der skal gennemføres af
støttemodtageren, og som skal bidrage til at nå målene i det operationelle
program. For at forenkle og styrke fondenes
resultatorientering bør forvaltningen af den fælles handlingsplan udelukkende
være baseret på delmål, output og resultater, der er aftalt i fællesskab, som
fastlagt i Kommissions afgørelse om godkendelse af den fælles handlingsplan. Kontrol
og revision af en fælles handlingsplan bør desuden begrænses til realiseringen
af disse delmål, output og resultater. Det er derfor nødvendigt at fastsætte
bestemmelser om udarbejdelsen, indholdet, vedtagelsen, den finansielle
forvaltning og kontrollen af fælles handlingsplaner. (65)
Hvis en by- eller territorialudviklingsstrategi forudsætter en
integreret tilgang, fordi det drejer sig om investeringer under mere end et
prioriteret felt under et eller flere operationelle programmer, bør
foranstaltninger, der støttes af fondene, gennemføres som en integreret
territorial investering under et operationelt program. (66)
Det er nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser
om overvågningsudvalgets funktioner og årsrapporterne om gennemførelsen af
operationelle programmer, der modtager støtte fra fondene.
Supplerende bestemmelser om ELFUL's særlige funktionsmåde fastsættes i den
relevante sektorspecifikke lovgivning. (67)
For at sikre, at der foreligger essentielle,
opdaterede oplysninger om programgennemførelsen, er det nødvendigt, at
medlemsstaterne regelmæssigt forelægger nøgledataene for Kommissionen. For at undgå en ekstra byrde
for medlemsstaterne bør dette kun omfatte data, der indsamles løbende, og
forelæggelsen bør ske via elektronisk dataudveksling. (68)
I overensstemmelse med traktatens artikel 175
aflægger Kommissionen hvert tredje år en samhørighedsrapport til
Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og
Regionsudvalget om fremskridtene i forbindelse med virkeliggørelsen af den
økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Det er
nødvendigt at fastlægge indholdet af denne rapport. (69)
Kommissionen bør i samarbejde med medlemsstaterne
foretage efterfølgende evaluering vedrørende fondene for at indhente
oplysninger fra det relevante niveau om resultaterne og virkningerne af de
støttede interventioner. Der er endvidere behov for
særlige bestemmelser om en procedure for godkendelse af fondenes
evalueringsplaner. (70)
Det er vigtigt, at offentligheden får kendskab til
EU-fondenes resultater. Borgerne har ret til at vide,
hvordan Unionens økonomiske midler investeres. Ansvaret for at sikre, at
offentligheden får relevante oplysninger, bør ligge hos både
forvaltningsmyndighederne og støttemodtagerne. For at sikre en mere effektiv
kommunikation til den brede offentlighed og kraftigere synergieffekter mellem
de kommunikationsaktiviteter, der foregår på Kommissionens initiativ, skal de
midler, der afsættes til kommunikationsforanstaltninger i henhold til denne
forordning, også bidrage til den samlede kommunikation om Den Europæiske Unions
politiske prioriteringer, forudsat at de vedrører de overordnede målsætninger i
denne forordning. (71)
For at sikre en bred formidling af oplysninger om
fondenes resultater og Unionens rolle i den forbindelse og for at informere
potentielle støttemodtagere om finansieringsmulighederne bør der i denne
forordning fastsættes detaljerede bestemmelser om informations- og kommunikationsforanstaltninger
samt visse tekniske specifikationer for sådanne foranstaltninger. (72)
Med henblik på at styrke tilgængelighed og
gennemsigtighed af oplysninger om støttemuligheder og projektstøttemodtagere
bør der i hver medlemsstat være oprettet et enkelt websted eller en enkelt webportal
med oplysninger om alle de operationelle programmer, herunder lister over
operationer, der ydes støtte til under de enkelte operationelle programmer. (73)
Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke elementer
der skal lægges til grund for gradueringen af fondenes medfinansieringssats til
de operationelle programmer, navnlig for at øge EU-midlernes
multiplikatoreffekt. Det er endvidere nødvendigt at
fastsætte lofter for medfinansieringssatserne pr. regionskategori for at sikre,
at princippet om samfinansiering overholdes ved hjælp af et passende niveau for
den nationale støtte. (74)
Det er nødvendigt, at medlemsstaterne udpeger en
forvaltningsmyndighed, en attesteringsmyndighed og en funktionelt uafhængig
revisionsmyndighed for hvert operationelt program. For at give medlemsstaterne
fleksibilitet med hensyn til etablering af kontrolsystemer bør det være muligt
at lade attesteringsmyndighedens funktioner blive
varetaget af forvaltningsmyndigheden. Medlemsstaten bør også have mulighed for
at udpege bemyndigede organer, der skal udføre visse af
forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver. Medlemsstaten bør i så
tilfælde præcisere deres respektive ansvarsområder og funktioner. (75)
Forvaltningsmyndigheden har hovedansvaret for en
effektiv gennemførelse af fondene, og den varetager i den forbindelse en lang
række funktioner vedrørende programforvaltning og –overvågning, finansiel
forvaltning og kontrol samt projektudvælgelse. Det bør fastsættes, hvad dens
ansvarsområder og funktioner er. (76)
Attesteringsmyndigheden bør udarbejde
betalingsanmodninger og forelægge dem for Kommissionen. Den
bør udarbejde årsregnskaberne, attestere, at årsregnskaberne er fuldstændige,
nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i regnskaberne er i
overensstemmelse med de gældende EU-regler og nationale regler. Det bør
fastsættes, hvad dens ansvarsområder og funktioner er. (77)
Revisionsmyndigheden bør sikre, at der foretages
revision af forvaltnings- og kontrolsystemer, af et passende udsnit af operationer
og af årsregnskaberne. Det bør fastsættes, hvad dens
ansvarsområder og funktioner er. (78)
For at tage hensyn til den særlige tilrettelæggelse
af forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med EFRU, ESF og
Samhørighedsfonden og behovet for at sikre en proportional tilgang er der behov
for særlige bestemmelser om godkendelse og tilbagetrækning af godkendelse af
forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden. (79)
Uden at Kommissionens beføjelser vedrørende
finanskontrol indskrænkes, bør samarbejdet mellem medlemsstaterne og
Kommissionen på dette område udbygges, og der bør fastsættes kriterier, som gør
det muligt for Kommissionen som led i sin strategi for kontrol med nationale
systemer at fastlægge, hvilket sikkerhedsniveau den kan opnå hos de nationale
revisionsorganer. (80)
Som supplement til de fælles bestemmelser om
finansiel forvaltning er det nødvendigt med supplerende bestemmelser for EFRU,
ESF og Samhørighedsfonden. Navnlig med henblik
på at sikre en rimelig sikkerhed for Kommissionen forud for den årlige
regnskabsafslutning bør anmodninger om mellemliggende betalinger refunderes med
en sats på 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende
medfinansieringssatsen for hvert prioriteret felt som fastsat i afgørelsen om
godkendelse af det operationelle program på de støtteberettigede udgifter
vedrørende det prioriterede felt. De resterende udestående beløb bør udbetales til medlemsstaterne efter
den årlige regnskabsafslutning, forudsat at der er opnået rimelig sikkerhed
for, at udgifterne for det år, der er omfattet af
regnskabsafslutningsproceduren, er støtteberettigede. (81)
For at sikre, at støttemodtagerne modtager støtten
så hurtigt som muligt, og for at bestyrke sikkerheden over for Kommissionen bør
det kræves, at betalingsanmodninger udelukkende omfatter udgifter, for hvilke
der er udbetalt støtte til støttemodtagerne. Der bør hvert år foretages
forfinansiering for at sikre, at medlemsstaterne har tilstrækkelige midler til
at kunne fungere ifølge sådanne ordninger. En sådan forfinansiering bør hvert år
være udlignet ved regnskabsafslutningen. (82)
For at sikre en hensigtsmæssig anvendelse af de
generelle bestemmelser om frigørelse bør det i bestemmelserne om fondene
præciseres, hvordan fristerne for frigørelse fastsættes, og hvordan de
pågældende beløb beregnes. (83)
Det er nødvendigt at fastsætte den nærmere
procedure for den årlige regnskabsafslutning vedrørende fondene for at sikre et
klart grundlag og retssikkerhed for ordningerne. Det er vigtigt at give medlemsstaten
en begrænset mulighed for at fastsætte en reserve i sit årsregnskab af en
størrelse, der er omfattet af en løbende procedure med revisionsmyndigheden. (84)
Proceduren med årlig regnskabsafslutning bør
ledsages af en årlig afslutning af fuldførte operationer (for EFRU og
Samhørighedsfonden) eller udgifter (for ESF). For at mindske omkostningerne i
forbindelse med den endelige afslutning af operationelle programmer, mindske
den administrative byrde for støttemodtagerne og give retssikkerhed bør en
årlig afslutning være obligatorisk, hvorved man begrænser den periode, hvor
bilag skal opbevares, og hvor operationer kan blive revideret og der kan
pålægges finansielle korrektioner. (85)
For at beskytte Unionens finansielle interesser og
sørge for redskaber til at sikre en effektiv programgennemførelse bør der kunne
træffes foranstaltninger, som gør det muligt for Kommissionen at suspendere
betalinger til de prioriterede felter eller operationelle programmer. (86)
Der bør fastsættes særlige ordninger og procedurer
for medlemsstaternes og Kommissionens finansielle korrektioner vedrørende
fondene for at give medlemsstaterne retssikkerhed. (87)
Hyppigheden af revisioner af operationer bør stå i
et rimeligt forhold til størrelsen af EU-støtten fra fondene. Antallet af revisioner bør
bl.a. nedsættes, hvis de samlede støtteberettigede udgifter til en operation
ikke overstiger 100 000 EUR. Det bør dog
være muligt at foretage revisioner på et hvilket som helst tidspunkt, hvis der
er bevis for en uregelmæssighed eller svig, eller, efter afslutning af en
fuldført operation, som led i en revisionsstikprøve. For
at niveauet for Kommissionens revisioner står i et rimeligt forhold til
risikoen, bør Kommissionen kunne reducere sin revisionsindsats vedrørende
operationelle programmer, hvor der ikke er væsentlige mangler, eller hvor der
ikke er tvivl om revisionsmyndighedens pålidelighed. (88)
For at udbygge eller ændre visse ikke-væsentlige
bestemmelser i nærværende forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter
delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten for
så vidt angår en adfærdskodeks om mål og kriterier til støtte for
gennemførelsen af partnerskaber, vedtagelse af en fælles strategisk ramme,
supplerende bestemmelser om fordeling af vækst- og konkurrenceevnereserven,
afgrænsning af det område og den befolkning, lokaludviklingsstrategierne
omfatter, nærmere bestemmelser om finansielle instrumenter (forhåndsvurdering,
støtteberettigede udgifter, typer aktiviteter, der ikke ydes støtte til,
kombination af støtte, overførsel og forvaltning af aktiver, betalingsanmodninger
og kapitalisering af årlige rater), fastlæggelsen af den faste takst for
indtægtsskabende aktiviteter, medlemsstaternes forpligtelser vedrørende
proceduren for indberetning af uregelmæssigheder og inddrivelse af beløb, der
uberettiget er udbetalt, forvaltningserklæringen om den måde, forvaltnings- og
kontrolsystemet fungerer på, betingelserne for nationale revisioner,
kriterierne for godkendelse af forvaltningsmyndigheder og
attesteringsmyndigheder, fastsættelse af, hvilke datamedier der kan betragtes
som almindeligt anerkendte, omfanget af finansielle korrektioner, ændring af
bilag og de særlige foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen
fra forordning (EF) nr. 1083/2006. Kommissionen bør
ligeledes tillægges beføjelser til at ændre bilag I og IV for at tilgodese
fremtidige behov for tilpasning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen
gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på
ekspertniveau. (89)
Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og
udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og
hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og
Rådet. (90)
Kommissionen bør have beføjelser til ved hjælp af
gennemførelsesretsakter at vedtage, for så vidt angår alle FSR-fondene,
afgørelser om godkendelse af partnerskabsaftaler, afgørelser om tildeling af
resultatreserven og afgørelser om suspension af betalinger i forbindelse med
medlemsstaternes økonomiske politikker og, for så vidt angår fondene,
afgørelser om vedtagelse af afgørelser under operationelle programmer om
godkendelse af store projekter, afgørelser om suspension af betalinger og
afgørelser om finansielle korrektioner. (91)
For at sikre ensartede betingelser for
gennemførelsen af denne forordning bør gennemførelsesbeføjelserne for så vidt
angår metodologien for målene vedrørende klimaforandringer, standardvilkår og
-betingelser for overvågning af finansielle instrumenter, metoden til beregning
af nettoindtægter fra indtægtsskabende projekter, fastlæggelse af, hvilke
regioner og medlemsstater der opfylder kriterierne vedrørende investeringer i
vækst og beskæftigelse, modellen for operationelle programmer for fondene,
formatet for oplysninger om store projekter og den metode, der skal anvendes
til at udføre cost-benefit-analysen af store projekter, formatet for den fælles
handlingsplan, modellen for de årlige og de endelige gennemførelsesrapporter,
de tekniske karakteristika ved informations- og pr-foranstaltninger,
medlemsstaternes udveksling af oplysninger og verifikation på stedet, modellen
for forvaltningserklæringen, modellerne for revisionsstrategien,
revisionserklæringen og den årlige kontrolrapport, anvendelsen af data
indsamlet under revisioner samt modellen for betalingsanmodning, udøves i
overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011
af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan
medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af
gennemførelsesbeføjelser[14]. (92)
Nærværende forordning afløser Rådets forordning
(EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den
Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og
Samhørighedsfonden og ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999[15]. Nævnte forordning bør
derfor ophæves. (93)
Målet for denne forordning, nemlig at formindske
forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre
situationen for de mindst begunstigede områder eller øer med særlig vægt på
landdistrikter, områder i en industriel overgangsproces og områder, der lider
af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art, kan
ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre
gennemføres på EU-plan; Unionen kan derfor træffe
foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i
traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse
med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke
ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — VEDTAGET DENNE FORORDNING: FØRSTE DEL
GENSTAND OG DEFINITIONER Artikel 1
Genstand Denne forordning fastsætter fælles
bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den
Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond
for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond
(EHFF), som fungerer under den fælles strategiske ramme (i det følgende benævnt
"FSR-fondene"). Desuden fastlægges de nødvendige
bestemmelser for at sikre FSR-fondenes effektivitet og samordningen mellem
fondene indbyrdes og med andre EU-instrumenter. Denne forordning fastsætter generelle
bestemmelser for EFRU og ESF (i det følgende benævnt
"strukturfondene") og Samhørighedsfonden. Denne
forordning fastlægger strukturfondenes og Samhørighedsfondens (i det følgende
benævnt "fondene") opgaver, prioriterede mål og organisation,
kriterierne for, hvornår medlemsstaterne og regionerne er berettiget til at
modtage støtte fra FSR-fondene, samt de disponible finansielle midler og
kriterierne for deres fordeling. Bestemmelserne i nærværende forordning
tilsidesætter ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning
(EU) nr. […]/2012 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles
landbrugspolitik[16] (i
det følgende benævnt "landbrugspolitikforordningen") eller de særlige
bestemmelser i følgende forordninger: 1) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og om
ophævelse af forordning (EF) nr. 1080/2006[17]
(EFRU-forordningen) 2) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af
forordning (EF) nr. 1081/2006[18]
(ESF-forordningen) 3) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. […]/2012 om Samhørighedsfonden og om ophævelse af
forordning (EF) nr. 1084/2006[19]
(samhørighedsfondsforordningen) 4) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. […]/2012 om europæisk territorialt samarbejde[20] (ETS-forordningen) 5) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af
Landdistrikterne og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1698/2005[21] (ELFUL-forordningen) og 6) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om
ophævelse af forordning (EF) nr. 1198/2006[22]
(EHFF-forordningen). Artikel 2
Definitioner Med henblik på nærværende forordning finder
definitionerne vedrørende finansielle instrumenter fastsat i finansforordningen
anvendelse på finansielle instrumenter, der modtager støtte fra FSR-fondene,
medmindre andet er fastsat i nærværende forordning. Desuden forstås ved: 1) "EU-strategien for intelligent,
bæredygtig og inklusiv vækst": målene og de fælles målsætninger, der skal
være retningsgivende for medlemsstaternes indsats, som fastsat i Kommissionens
meddelelse "Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og
inklusiv vækst", som indgik i bilag I (ny europæisk strategi for
beskæftigelse og vækst - EU's overordnede mål) i konklusionerne fra Det
Europæiske Råd vedtaget den 17. juni 2010 og Rådets afgørelse af 21. oktober
2010 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, samt
eventuelle reviderede udgaver af sådanne mål og fælles målsætninger 2) "fælles strategisk ramme":
det dokument, der omsætter målsætningerne og målene for EU-strategien for
intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst til nøgleaktioner for FSR-fondene, og
som for hvert tematisk mål fastlægger de nøgleaktioner, der skal støttes af de
enkelte FSR-fonde, og mekanismerne til at sikre sammenhæng og konsekvens i
FSR-fondenes programmering i forhold til medlemsstaternes og Unionens
økonomiske politikker og beskæftigelsespolitikker 3) "fondsspecifikke regler": de
bestemmelser, der er fastsat i, eller som fastsættes på grundlag af tredje del
i denne forordning, eller en særlig eller generisk forordning om en eller flere
af FSR-fondene omhandlet eller anført i artikel 1, stk. 3 4) "programmering": tilrettelæggelsen,
beslutningstagningen og fordelingen af de finansielle ressourcer i flere faser
for over en flerårig periode at gennemføre en fælles indsats fra Unionen og
medlemsstaterne for at realisere EU-strategien for intelligent, bæredygtig og
inklusiv vækst 5) "program": et
"operationelt program" som omhandlet i tredje del i nærværende
forordning og i EHFF-forordningen eller et "program for udvikling af
landdistrikterne" som omhandlet i ELFUL-forordningen 6) "prioritet": et
"prioriteret felt" som omhandlet i tredje del i nærværende forordning
og en "EU-prioritet" som omhandlet i EHFF-forordningen og i
ELFUL-forordningen 7) "operation": et projekt,
en kontrakt, en aktion eller en gruppe projekter, som er udvalgt af
forvaltningsmyndigheden for det pågældende program eller under dens ansvar, og
som bidrager til at nå målene for den eller de prioriteter, operationen
vedrører; i forbindelse med finansielle instrumenter består operationen af de
finansielle bidrag fra et program til det finansielle instrument og af den
efterfølgende finansielle støtte, der ydes via disse finansielle instrumenter 8) "støttemodtager": et
offentligt eller privat organ, der har ansvaret for at iværksætte eller
iværksætte og gennemføre operationer; i forbindelse med statsstøtte forstås ved
"støttemodtager" det organ, der modtager støtten; i forbindelse med
finansielle instrumenter forstås ved "støttemodtager" det organ, der
gennemfører det finansielle instrument 9) "endelig modtager": en
juridisk eller fysisk person, der modtager finansiel støtte fra et finansielt
instrument 10) "statsstøtte": støtte, der
falder ind under traktatens artikel 107, stk. 1, og som ved anvendelsen af
denne forordning ligeledes anses for at omfatte de minimis-støtte som omhandlet
i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om
anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte[23], Kommissionens forordning (EF) nr.
1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88
på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter[24] og Kommissionens forordning (EF) nr.
875/2007 af 24. juli 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de
minimis-støtte i fiskerisektoren og om ændring af forordning (EF) nr. 1860/2004[25] 11) "fuldført operation": en
operation, der er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, og for hvilken
alle betalinger er blevet foretaget af støttemodtagerne, og det modsvarende
offentlige bidrag er blevet betalt til støttemodtagerne 12) "offentlig støtte": enhver
finansiel støtte til finansiering af en operation, som hidrører fra nationale,
regionale eller lokale offentlige myndigheders budget, EU-budgettet i
forbindelse med FSR-fondene, offentligretlige organers budget eller
sammenslutninger af offentlige myndigheders eller offentligretlige organers
budget 13) "offentligretligt organ": et
offentligretligt organ som defineret i artikel 1, stk. 9, i Europa-Parlamentets
og Rådets direktiv 2004/18/EF[26] og
enhver europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS), der er oprettet i
henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006[27], uanset om de relevante nationale
gennemførelsesbestemmelser betragter den pågældende EGTS som et
offentligretligt organ eller et privatretligt organ 14) "dokument": et
papirdokument eller et elektronisk medium med oplysninger, som er relevante i
forbindelse med denne forordning 15) "bemyndiget organ": ethvert
offentligt eller privat organ, der handler under en forvaltnings- eller
attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold
til støttemodtagere, der gennemfører operationer 16) "lokaludviklingsstrategi": et
sammenhængende sæt operationer til opfyldelse af lokale mål og behov, som
bidrager til at realisere EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv
vækst, og som gennemføres i partnerskab på det relevante niveau 17) "rullende afslutning": afslutning
af operationer som konsekvens af den årlige regnskabsafslutning og før den
generelle afslutning af programmet 18) "partnerskabsaftale": det
dokument, som medlemsstaten har udarbejdet med deltagelse af partnere i tråd
med metoden med flerniveaustyring, og som beskriver medlemsstatens strategi,
prioriteringer og regler for anvendelsen af FSR-fondene, for på en effektiv
måde at forfølge EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst,
og som er godkendt af Kommissionen efter vurdering og dialog med medlemsstaten.
19) "regionskategori": opdeling
af regioner i kategorierne "mindre udviklede regioner",
"overgangsregioner" og "mere udviklede regioner", jf.
artikel 82, stk. 2 20) "betalingsanmodning": en
betalingsansøgning eller udgiftserklæring, der forelægges af medlemsstaten for
Kommissionen 21) "EIB": Den Europæiske
Investeringsbank, Den Europæiske Investeringsfond eller datterselskaber
etableret af Den Europæiske Investeringsbank 22) "SMV": små og mellemstore
virksomheder, herunder mikrovirksomheder, som defineret i Kommissionens
henstilling 2003/361/EF eller i senere ændringer 23) "regnskabsår": for så vidt
angår tredje del perioden fra den 1. juli til den 30. juni, undtagen for det
første regnskabsår, hvor perioden regnes fra begyndelsesdatoen for udgifternes
støtteberettigelse til den 30. juni 2015. Det sidste regnskabsår er perioden 1.
juli 2022-1. juni 2023 24) "finansår": for så vidt
angår tredje del perioden fra den 1. januar til den 31. december. ANDEN DEL
FÆLLES PRINCIPPER FOR FSR-FONDENE AFSNIT I
Principper for EU-støtte til FSR-fondene Artikel 3
Anvendelsesområde Bestemmelserne i denne del tilsidesætter ikke
bestemmelserne i tredje del. Artikel 4
Generelle principper 1. FSR-fondene yder gennem
flerårige programmer støtte, som supplerer nationale, regionale og lokale
interventioner, med henblik på at forfølge EU-strategien for intelligent,
bæredygtig og inklusiv vækst under hensyntagen til de integrerede
retningslinjer, de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens
artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til
traktatens artikel 148, stk. 4. 2. Kommissionen og
medlemsstaterne sørger for sammenhæng mellem på den ene side FSR-fondenes
støtte og på den anden side Unionens politikker og prioriteter og
komplementaritet med andre af Unionens instrumenter. 3. Støtte fra FSR-fondene skal
gennemføres i tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne. 4 Medlemsstaterne og de
organer, de har udpeget i dette øjemed, er ansvarlige for gennemførelsen af programmer
og udfører deres opgaver i henhold til denne forordning og de fondsspecifikke
regler på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med medlemsstatens
institutionelle, retlige og finansielle rammer og i overensstemmelse med denne
forordning og de fondsspecifikke regler. 5. Bestemmelser om
gennemførelsen og anvendelsen af FSR-fondene, og især de finansielle og
administrative ressourcer, der er nødvendige for gennemførelsen af FSR-fondene
i forbindelse med rapportering, evaluering, forvaltning og kontrol, skal tage
hensyn til proportionalitetsprincippet i forbindelse med omfanget af den
tildelte støtte. 6. Kommissionen og
medlemsstaterne sørger i overensstemmelse med deres respektive ansvar for
koordination mellem FSR-fondene og med andre EU-politikker og ‑instrumenter,
herunder dem, der vedrører Unionens optræden udadtil. 7. Den del af EU-budgettet, der
er afsat til FSR-fondene, gennemføres ved delt forvaltning mellem
medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 53, litra b), i Rådets
forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen
vedrørende de Europæiske Fællesskabers almindelige budget[28] (i det følgende benævnt
"finansforordningen"), dog ikke hvad angår det beløb, der overføres
fra Samhørighedsfonden, jf. artikel 84, stk. 4, og innovative foranstaltninger
på Kommissionens initiativ i henhold til artikel 9 i EFRU-forordningen og
teknisk bistand på Kommissionens initiativ. 8. Kommissionen og
medlemsstaterne anvender princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf.
finansforordningens artikel 73. 9. Kommissionen og
medlemsstaterne sikrer en effektiv udnyttelse af FSR-fondene, bl.a. gennem
overvågning, rapportering og evaluering. 10. Kommissionen og
medlemsstaterne varetager deres respektive funktioner i forbindelse med
FSR-fondene med henblik på at reducere den administrative byrde for
støttemodtagerne. Artikel 5
Partnerskab og
flerniveaustyring 1. For henholdsvis
partnerskabsaftalen og de enkelte programmer tilrettelægger en medlemsstat et
partnerskab med følgende partnere: a) de kompetente regionale og lokale
myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder b) arbejdsmarkedets parter og c) organer, der repræsenterer
civilsamfundet, herunder miljøpartnere, ikke-statslige organisationer og organer,
som er ansvarlige for at fremme ligestilling og ikke-forskelsbehandling. 2. I overensstemmelse med
metoden med flerniveaustyring inddrages partnerne af medlemsstaterne i
udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og statusrapporter og i forberedelsen,
gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af programmerne. Partnerne
deltager i overvågningsudvalgene for programmerne. 3. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel
140 vedrørende en europæisk adfærdskodeks, som opstiller mål og kriterier til
støtte for gennemførelsen af partnerskaber og til fremme af udveksling af
oplysninger, erfaringer, resultater og god praksis blandt medlemsstaterne. 4. For hver FSR-fond hører
Kommissionen mindst en gang om året de organisationer, som repræsenterer
partnerne på EU-plan, om gennemførelsen af støtten fra FSR-fondene. Artikel 6
Overensstemmelse med
EU-retten og national ret Operationer, der finansieres af FSR-fondene,
skal være i overensstemmelse med gældende EU-ret og national lovgivning. Artikel 7
Fremme af ligestilling mellem
mænd og kvinder og ikke-forskelsbehandling Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at
ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet fremmes i
forbindelse med udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne. Medlemsstaterne og Kommissionen tager passende
skridt til at forhindre enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller
etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel
orientering under udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne. Artikel 8
Bæredygtig udvikling FSR-fondenes mål søges virkeliggjort inden for
rammerne af en bæredygtig udvikling og Unionens fremme af målet om at beskytte
og forbedre miljøet som fastsat i traktatens artikel 11 og 19 under
hensyntagen til princippet om, at forureneren betaler. Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at
miljøbeskyttelseskrav, ressourceeffektivitet, modvirkning af og tilpasning til
klimaforandringer, modstandsdygtighed over for katastrofer og
risikoforebyggelse og –styring fremmes under udarbejdelsen og gennemførelsen af
partnerskabsaftalerne og programmerne. Medlemsstaterne
fremlægger oplysninger til understøttelse af målsætningerne vedrørende
klimaforandringer ved anvendelse af den metodologi, som Kommissionen har
vedtaget. Kommissionen vedtager denne metodologi ved hjælp af en
gennemførelsesretsakt. Gennemførelsesretsakten vedtages efter
undersøgelsesproceduren i artikel 143, stk. 3. AFSNIT II
STRATEGISK TILGANG KAPITEL I
Tematiske mål for FSR-fondene og den fælles strategiske ramme Artikel 9
Tematiske mål Hver FSR-fond støtter følgende tematiske mål i
overensstemmelse med sin målsætning for at bidrage til EU-strategien for
intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst: 1) styrkelse af forskning, teknologisk
udvikling og innovation 2) bedre adgang til og brug og kvalitet
af informations- og kommunikationsteknologi 3) styrkelse af de små og mellemstore
virksomheders, landbrugssektorens (for ELFUL) og fiskeri- og
akvakultursektorens (for EHFF) konkurrenceevne 4) støtte til overgangen til en
lavemissionsøkonomi i alle sektorer 5) fremme af tilpasning til
klimaforandringer og risikoforebyggelse og ‑styring 6) beskyttelse af miljøet og fremme af
ressourceeffektivitet 7) fremme af bæredygtig transport og
afskaffelse af flaskehalsproblemer i vigtige netinfrastrukturer 8) fremme af beskæftigelse og støtte
til arbejdskraftens mobilitet 9) fremme af social inklusion og
bekæmpelse af fattigdom 10) investeringer i uddannelse,
kvalifikationer og livslang læring 11) styrkelse af den institutionelle
kapacitet og effektiv offentlig forvaltning. De tematiske mål omsættes til prioriteter, der
er specifikke for hver enkelt FSR-fond og fastsættes i de fondsspecifikke
regler. Artikel 10
Den
fælles strategiske ramme Med henblik på at fremme en harmonisk,
afbalanceret og bæredygtig udvikling af Unionen skal en fælles strategisk ramme
omsætte målsætningerne og målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig
og inklusiv vækst til nøgleaktioner for FSR-fondene. Artikel 11
Indhold Den fælles strategiske ramme fastsætter: a) for hvert tematisk mål de
nøgleaktioner, der skal støttes af de enkelte FSR-fonde b) de vigtigste territoriale
udfordringer, som byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder samt
områder med særlige territoriale karakteristika står over for, jf. traktatens
artikel 174 og 349, der skal tages op af FSR-fondene c) horisontale principper og politiske
mål for gennemførelsen af FSR-fondene d) prioriterede områder for
samarbejdsaktiviteter for hver af FSR-fondene, under hensyntagen til eventuelle
makroregionale strategier og havområdestrategier e) mekanismer for koordinering mellem
FSR-fondene og med andre relevante EU-politikker og -instrumenter, herunder
eksterne samarbejdsinstrumenter f) mekanismer til at sikre sammenhæng
og konsekvens i programmeringen af FSR-fondene med de landespecifikke
henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante
rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4. Artikel 12
Vedtagelse og revision Kommissionen tillægges beføjelser til at
vedtage en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende den
fælles strategiske ramme senest tre måneder efter vedtagelsen af denne
forordning. Når der sker store ændringer i EU-strategien
for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, tager Kommissionen spørgsmålet
op til revision og vedtager, hvis det er relevant, en revideret fælles
strategisk ramme ved en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 142. Senest seks måneder efter vedtagelsen af en
revideret fælles strategisk ramme skal medlemsstaterne, om nødvendigt, foreslå
ændringer af deres partnerskabsaftale og programmer for at sikre, at de er i
overensstemmelse med den reviderede fælles strategiske ramme.
KAPITEL II
Partnerskabsaftale Artikel 13
Udarbejdelse af
partnerskabsaftalen 1.
Hver medlemsstat udarbejder en partnerskabsaftale
for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. 2.
Partnerskabsaftalen udarbejdes af medlemsstaterne i
samarbejde med de partnere, der er nævnt i artikel 5.
Partnerskabsaftalen udarbejdes i samråd med Kommissionen. 3.
Partnerskabsaftalen dækker al støtte fra
FSR-fondene i den pågældende medlemsstat. 4.
Hver medlemsstat fremsender sin partnerskabsaftale
til Kommissionen senest tre måneder efter vedtagelsen af den fælles strategiske
ramme. Artikel 14
Partnerskabsaftalens indhold I partnerskabsaftalen
angives følgende: a) ordninger, der skal sikre
overensstemmelse med EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv
vækst, herunder: i) en analyse af
skævheder og udviklingsbehov med henvisning til de tematiske mål og
nøgleaktioner fastlagt i den fælles strategiske ramme og de mål, der er fastsat
i de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk.
2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel
148, stk. 4 ii) en kortfattet
analyse af forhåndsevalueringerne af programmerne, der begrunder udvælgelsen af
tematiske mål og den vejledende fordeling af FSR-fondsmidlerne iii) for hvert tematisk
mål en sammenfatning af de vigtigste forventede resultater for hver af
FSR-fondene iv) den vejledende
fordeling af EU-støtten pr. tematisk mål på nationalt plan for hver af
FSR-fondene samt det samlede vejledende støttebeløb, der afsættes til
målsætningerne vedrørende klimaforandringer v) de vigtigste
prioriterede områder for samarbejde under hensyntagen til eventuelle
makroregionale strategier og havområdestrategier vi) horisontale
principper og politiske mål for gennemførelsen af FSR-fondene vii) listen over
programmer under EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, undtagen programmerne under
målet om europæisk territorialt samarbejde, og over programmerne under ELFUL og
EHFF med de respektive vejledende bevillinger pr. FSR-fond og pr. år b) en integreret tilgang til territorial
udvikling støttet af FSR-fondene, hvor følgende angives: i) de mekanismer på
nationalt og regionalt plan, der sikrer koordinering mellem FSR-fondene og
andre EU-finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter samt
EIB ii) de ordninger, der
skal sikre en integreret tilgang til anvendelsen af FSR-fondene til territorial
udvikling af byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder og
områder med særlige territoriale karakteristika, navnlig ordningerne for
anvendelse af artikel 28, 29 og 99, eventuelt ledsaget af en liste over de
byer, der deltager i den byudviklingsplatform, der henvises til i artikel 7 i
EFRU-forordningen c) en integreret tilgang til at imødekomme
de specifikke behov i de geografiske områder, der er mest berørte af fattigdom,
eller hos målgrupper med størst risiko for forskelsbehandling eller udstødelse
med særligt fokus på marginaliserede befolkningsgrupper, hvor det er relevant,
herunder den vejledende finansielle tildeling for de relevante FSR-fonde d) ordninger, der skal sikre en effektiv
gennemførelse, herunder: i) en samlet oversigt
over de delmål og mål, der er fastsat i programmerne, for resultatrammen, jf.
artikel 19, stk. 1, sammen med metoden og mekanismen til at sikre sammenhæng på
tværs af programmerne og FSR-fondene ii) en sammenfatning
af vurderingen af opfyldelsen af forhåndsbetingelserne og af de
foranstaltninger, der træffes på nationalt og regionalt plan, og tidsplanen for
deres gennemførelse, hvis forhåndsbetingelserne ikke er opfyldt iii) de oplysninger,
der er nødvendige for at kunne foretage forhåndskontrol af overholdelsen af
reglerne om additionalitet, jf. tredje del iv) de
foranstaltninger, der er truffet for at inddrage partnere, og deres rolle i
udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og statusrapporten, jf. artikel 46 e) ordninger, der skal sikre en effektiv
gennemførelse af FSR-fondene, herunder: i) en vurdering af,
hvorvidt der er behov for at styrke den administrative kapacitet hos
myndighederne og, hvis det er relevant, hos støttemodtagerne, og hvilke
foranstaltninger der skal træffes i den forbindelse ii) en oversigt over
de planlagte foranstaltninger og modsvarende mål i programmerne for at opnå en
reduktion af den administrative byrde for støttemodtagerne iii) en vurdering af de
eksisterende systemer for elektronisk dataudveksling og de foranstaltninger,
der er planlagt for at muliggøre, at al informationsudveksling mellem
støttemodtagere og myndigheder, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af
programmer, kan foretages udelukkende ved elektronisk dataudveksling. Artikel 15
Vedtagelse og ændring af
partnerskabsaftalen 1. Kommissionen vurderer
sammenhængen mellem partnerskabsaftalen og denne forordning, den fælles
strategiske ramme og de landespecifikke henstillinger i henhold til traktatens
artikel 121, stk. 2, og rådshenstillingerne vedtaget i henhold til traktatens
artikel 148, stk. 4, under hensyntagen til forhåndsevalueringerne af
programmerne og fremsætter bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen
af partnerskabsaftalen. Medlemsstaten forelægger alle nødvendige supplerende
oplysninger og ændrer, hvor det er relevant, partnerskabsaftalen. 2. Kommissionen vedtager en
afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt om godkendelse af
partnerskabsaftalen senest seks måneder efter, at medlemsstaten har forelagt
den, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er blevet taget i
betragtning på tilfredsstillende vis. Partnerskabsaftalen træder først i kraft
den 1. januar 2014. 3. Hvis en medlemsstat foreslår
en ændring af partnerskabsaftalen, foretager Kommissionen en evaluering i
overensstemmelse med stk. 1, og vedtager, hvis det er relevant, en afgørelse i
form af en gennemførelsesretsakt om godkendelse af ændringen. KAPITEL III
Tematisk koncentration, forhåndsbetingelser og resultatgennemgang Artikel 16
Tematisk koncentration Medlemsstaterne koncentrerer støtten i
overensstemmelse med de fondsspecifikke regler om aktioner, der giver den
største merværdi i forhold til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og
inklusiv vækst og tager de udfordringer op, der peges på i de landespecifikke
henstillinger i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante
rådshenstillinger vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4, under
hensyntagen til nationale og regionale behov. Artikel 17
Forhåndsbetingelser 1.
Der fastsættes forhåndsbetingelser for de enkelte
FSR-fonde i de fondsspecifikke regler. 2.
Medlemsstaterne vurderer, om de gældende
forhåndsbetingelser er overholdt. 3.
Hvis forhåndsbetingelserne ikke er opfyldt på
datoen for forelæggelsen af partnerskabsaftalen, fastlægger medlemsstaterne i
partnerskabsaftalen en sammenfatning af de foranstaltninger, der skal træffes
på nationalt eller regionalt plan og en tidsplan for gennemførelsen heraf, for
at sikre, at de er opfyldt senest to år efter vedtagelsen af
partnerskabsaftalen, dog senest den 31. december 2016. 4.
Medlemsstaterne fastsætter de nærmere
foranstaltninger vedrørende opfyldelsen af forhåndsbetingelserne, herunder
tidsplanen for gennemførelsen heraf, i de relevante programmer. 5.
Kommissionen vurderer oplysningerne om opfyldelsen
af forhåndsbetingelserne i forbindelse med sin vurdering af partnerskabsaftalen
og programmerne. Den kan ved vedtagelsen af et program beslutte
at suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger til et program,
indtil foranstaltninger for at opfylde forhåndsbetingelser er gennemført på
tilfredsstillende vis. Manglende gennemførelse af foranstaltninger for at
opfylde en forhåndsbetingelse inden den frist, der er fastsat i programmet, kan
begrunde en suspension af betalinger fra Kommissionen. 6.
Stk. 1-5 gælder ikke for programmer under målet om
europæisk territorialt samarbejde. Artikel 18
Resultatreserve 5 % af de midler, der tildeles hver FSR-fond
og hver medlemsstat, undtagen midler, der tildeles målet om europæiske
territorialt samarbejde og afsnit V i EHFF-forordningen, udgør en
resultatreserve, der tildeles i overensstemmelse med artikel 20. Artikel 19
Resultatgennemgang 1. Kommissionen foretager i
samarbejde med medlemsstaterne en gennemgang af resultaterne af programmerne i
hver medlemsstat i 2017 og 2019 med henvisning til den resultatramme, der er
fastlagt i partnerskabsaftalen og programmet. Metoden til fastlæggelse af
resultatrammen er fastsat i bilag I. 2. Ved gennemgangen undersøges
realiseringen af programmernes delmål inden for prioriteterne på baggrund af
oplysningerne og vurderingerne i de statusrapporter, medlemsstaterne forelægger
i 2017 og 2019. Artikel 20
Tildeling af resultatreserven 1. Hvis resultatgennemgangen i
2017 viser, at en prioritet inden for et program ikke har nået de delmål, der
er fastsat for 2016, retter Kommissionen henstillinger til den pågældende
medlemsstat. 2. På grundlag af gennemgangen i
2019 vedtager Kommissionen en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt med
henblik på for hver FSR-fond og hver medlemsstat at fastslå de programmer og
prioriteter, for hvilke delmålene er nået. Medlemsstaterne foreslår en
fordeling af resultatreserven til de programmer og prioriteter, der er anført i
den pågældende kommissionsafgørelse. Kommissionen godkender ændringen af de
pågældende programmer i overensstemmelse med artikel 26. Hvis en medlemsstat
ikke forelægger oplysningerne i overensstemmelse med artikel 46, stk. 2 og 3,
tildeles resultatreserven for de pågældende programmer og prioriteter ikke. 3. Hvis en resultatgennemgang
dokumenterer, at en prioritet ikke har realiseret de delmål, der er fastsat i
resultatrammen, kan Kommissionen suspendere en mellemliggende betaling eller en
del deraf til en prioritet under et operationelt program efter den procedure,
der er fastsat i de fondsspecifikke regler. 4. Hvis Kommissionen på grundlag
af en gennemgang af den endelige rapport om gennemførelsen af programmet
fastslår, at der er alvorlige mangler med hensyn til realisering af målene
opstillet i resultatrammen, kan den anvende finansielle korrektioner i
forbindelse med de pågældende prioriteter i overensstemmelse med de
fondsspecifikke regler. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende de kriterier
og den metode, der anvendes til at fastlægge, hvilket niveau af finansiel
korrektion der skal anvendes. 5. Stk. 2 gælder ikke for programmer
under målet om europæisk territorialt samarbejde og afsnit V i
EHFF-forordningen. KAPITEL IV
Makroøkonomiske betingelser Artikel 21
Betingelser vedrørende
samordningen af medlemsstaternes økonomiske politikker 1. Kommissionen kan anmode en
medlemsstat om at revidere og foreslå ændringer af sin partnerskabsaftale og de
relevante programmer, hvis det er nødvendigt: a) for at understøtte gennemførelsen af en
henstilling fra Rådet, der er rettet til den pågældende medlemsstat, og som er
vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 121, stk. 2, og/eller
artikel 148, stk. 4, eller for at understøtte gennemførelsen af
foranstaltninger, der er henvendt til den pågældende medlemsstat, og som er
vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 136, stk. 1 b) for at understøtte gennemførelsen af en
henstilling fra Rådet, der er rettet til den pågældende medlemsstat, og som er
vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 7 c) for at understøtte gennemførelsen af en
henstilling fra Rådet, der er rettet til den pågældende medlemsstat, og som er
vedtaget i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr.
.../2011 [om forebyggelse og korrektion af makroøkonomiske ubalancer], forudsat
at ændringerne anses for at være nødvendige for at korrigere de makroøkonomiske
ubalancer, eller d) for at maksimere de disponible FSR-fondes
virkninger for vækst og konkurrenceevne, jf. stk. 4, hvis en medlemsstat
opfylder en af følgende betingelser: i) Den får stillet
finansiel støtte fra Unionen til rådighed i medfør af forordning (EU) nr.
407/2010. ii) Den får stillet
mellemfristet finansiel støtte til rådighed i medfør af Rådets forordning (EF)
nr. 332/2002[29]. iii) Den får stillet
finansiel støtte til rådighed i form af et ESM-lån i henhold til traktaten om
oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme. 2. Medlemsstaten forelægger
efter højst en måned et forslag til ændring af partnerskabsaftalen og de
relevante programmer. Kommissionen fremsætter om nødvendigt bemærkninger højst
en måned efter forelæggelsen af ændringerne, og medlemsstaten genfremlægger i
så fald et forslag efter højst en måned. 3. Hvis Kommissionen ikke har
fremsat bemærkninger, eller hvis der er taget hensyn til dens bemærkninger på
tilfredsstillende vis, vedtager Kommissionen hurtigst muligt en afgørelse om
godkendelse af ændringerne af partnerskabsaftalen og de relevante programmer. 4. Uanset stk. 1 kan
Kommissionen, hvis en medlemsstat får stillet finansiel støtte til rådighed i
henhold til stk. 1, litra d), og støtten er knyttet til et tilpasningsprogram,
uden forslag fra medlemsstaten ændre partnerskabsaftalen og programmerne med
henblik på at maksimere de disponible FSR-fondes virkninger for vækst og
konkurrenceevne. For at sikre en effektiv gennemførelse af partnerskabsaftalen
og de relevante programmer inddrages Kommissionen i forvaltningen heraf,
således som det er angivet i tilpasningsprogrammet eller det aftalememorandum,
der er undertegnet med den pågældende medlemsstat. 5. Hvis medlemsstaten ikke
imødekommer Kommissionens anmodning, jf. stk. 1, eller ikke efter højst en
måned på tilfredsstillende vis besvarer Kommissionens bemærkninger, jf. stk. 2,
kan Kommissionen senest tre måneder efter fremsættelsen af sine bemærkninger
vedtage en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt, som suspenderer en del
af eller alle betalingerne til de pågældende programmer. 6. Kommissionen suspenderer ved
hjælp af gennemførelsesretsakter en del af eller alle betalingerne og
forpligtelserne til de pågældende programmer, hvis: a) Rådet beslutter, at medlemsstaten ikke
efterkommer de særlige foranstaltninger, Rådet har vedtaget i henhold til
traktatens artikel 136, stk. 1 b) Rådet i henhold til traktatens artikel
126, stk. 8, eller artikel 126, stk. 11, beslutter, at den pågældende medlemsstat
ikke har truffet effektive foranstaltninger for at rette op på sit
uforholdsmæssigt store underskud c) Rådet i overensstemmelse med artikel 8,
stk. 3, i forordning (EU) nr. .../2011 [om forebyggelse og korrektion af
makroøkonomiske ubalancer] konkluderer, at medlemsstaten ad to på hinanden
følgende omgange ikke har forelagt en tilfredsstillende korrigerende
handlingsplan, eller hvis Rådet vedtager en afgørelse om manglende opfyldelse
af kravene, jf. artikel 10, stk. 4, i nævnte forordning d) Kommissionen konkluderer, at
medlemsstaten ikke har truffet foranstaltninger til at gennemføre det
tilpasningsprogram, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 407/2010 eller (EF)
nr. 332/2002, og som konsekvens heraf beslutter ikke at tillade udbetaling af
den finansielle støtte, der er ydet til den pågældende medlemsstat, eller e) bestyrelsen for den europæiske
stabiliseringsmekanisme konkluderer, at betingelsen knyttet til en finansiel
støtte til rådighed i form af et ESM-lån til den pågældende medlemsstat ikke er
opfyldt, og som en konsekvens heraf beslutter ikke at udbetale den
stabilitetsstøtte, der er ydet til den. 7. Når Kommissionen beslutter at
suspendere alle eller en del af betalingerne eller forpligtelserne, jf.
henholdsvis stk. 5 og 6, sikrer den, at suspensionen er i overensstemmelse med
proportionalitetsprincippet og effektiv, under hensyntagen til den pågældende
medlemsstats økonomiske og sociale forhold og under overholdelse af princippet
om ligebehandling af medlemsstaterne, især hvad angår suspensionens virkninger
for den pågældende medlemsstats økonomi. 8. Kommissionen ophæver straks
suspensionen af betalinger og forpligtelser, hvis medlemsstaten har foreslået
ændringer af partnerskabsaftalen og de relevante programmer ifølge
Kommissionens anmodning og Kommissionen har godkendt ændringerne, og, hvis det
er relevant: a) Rådet har besluttet, at medlemsstaten
efterkommer de særlige foranstaltninger, Rådet har vedtaget i henhold til
traktatens artikel 136, stk. 1 b) proceduren vedrørende uforholdsmæssigt
store underskud er suspenderet, jf. artikel 9 i forordning (EF) nr. 1467/97,
eller Rådet i henhold til traktatens artikel 126, stk. 12, har besluttet at
ophæve afgørelsen om, at der foreligger ent uforholdsmæssigt stort overskud c) Rådet i overensstemmelse med artikel 8,
stk. 2, i forordning (EU) nr. [...] [EIP-forordningen] har godkendt den
korrigerende handlingsplan, som den pågældende medlemsstat har forelagt, eller
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer er suspenderet,
jf. artikel 10, stk. 5, i nævnte forordning, eller Rådet har afsluttet
proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store ubalancer, jf. artikel 11 i
nævnte forordning d) Kommissionen har konkluderet, at
medlemsstaten har truffet foranstaltninger til at gennemføre det
tilpasningsprogram, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 407/2010 eller (EF)
nr. 332/2002, og som konsekvens heraf har tilladt udbetaling af den finansielle
støtte, der er ydet til den pågældende medlemsstat, eller e) bestyrelsen for den europæiske stabiliseringsmekanisme
har konkluderet, at betingelsen knyttet til en finansiel støtte til rådighed i
form af et ESM-lån til den pågældende medlemsstat er opfyldt, og som en
konsekvens heraf besluttet at udbetale den stabilitetsstøtte, der er ydet til den. Samtidig beslutter Rådet efter forslag fra
Kommissionen at genopføre de suspenderede forpligtelser på budgettet, jf.
artikel 8 i Rådets forordning (EU) nr. [...] om fastlæggelse af den flerårige
finansielle ramme for årene 2014-2020. Artikel 22
Forhøjelse af betalinger til
medlemsstater med midlertidige budgetproblemer 1. Efter anmodning fra en
medlemsstat kan mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo
forhøjes med 10 procentpoint over den medfinansieringssats, der gælder for hver
prioritet for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden eller for hver foranstaltning for
ELFUL og EHFF. Den forhøjede sats, som højst kan udgøre 100 %, finder
anvendelse på betalinger, der vedrører en regnskabsperiode, hvor medlemsstaten
har forelagt sin anmodning, og i efterfølgende regnskabsperioder, hvor
medlemsstaten opfylder en af følgende betingelser: a) Hvis den pågældende medlemsstat har
indført euroen, skal den modtage makrofinansiel støtte fra Unionen i henhold
forordning (EU) nr. 407/2010[30]. b) Hvis den pågældende medlemsstat ikke har
indført euroen, skal den modtage mellemfristet finansiel støtte i henhold
forordning (EF) nr. 332/2002[31]. c) Medlemsstaten får stillet finansiel
støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske
stabiliseringsmekanisme, der blev undertegnet den 11. juli 2011. Første afsnit finder ikke anvendelse på programmer
under ETS-forordningen. 2. Uanset stk. 1 må EU-støtten i
form af de mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo dog
ikke være højere end det offentlige bidrag og den maksimale støtte fra
FSR-fondene for hver prioritet for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden eller for
hver foranstaltning for ELFUL og EHFF som fastsat i Kommissionens afgørelse om
godkendelse af programmet. AFSNIT III
PROGRAMMERING KAPITEL I
Generelle bestemmelser om FSR-fondene Artikel 23
Udarbejdelse af programmer 1. FSR-fondene gennemføres
gennem programmer i overensstemmelse med partnerskabsaftalen. Hvert program
dækker perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. 2. Programmerne udarbejdes af
medlemsstaterne eller en af medlemsstaterne udpeget myndighed i samarbejde med
partnerne. 3. Medlemsstaterne forelægger
programmerne samtidig med partnerskabsaftalen; dette gælder dog ikke programmer
vedrørende europæisk territorialt samarbejde, som fremlægges senest seks
måneder efter godkendelsen af den fælles strategiske ramme. Alle programmer
skal ledsages af en forhåndsevaluering, jf. artikel 48. Artikel 24
Programmernes indhold 1. Hvert program skal indeholde
en strategi for programmets bidrag til EU-strategien for intelligent,
bæredygtig og inklusiv vækst i sammenhæng med den fælles strategiske ramme og
partnerskabsaftalen. Hvert program skal omfatte ordninger, der skal sikre en virkningsfuld,
effektiv og samordnet gennemførelse af FSR-fondene og aktioner med henblik på
at opnå en mindre administrativ byrde for støttemodtagerne. 2. Hvert program skal fastlægge
prioriteter med fastsættelse af specifikke mål, finansielle bevillinger af
støtte fra FSR-fondene og modsvarende national medfinansiering. 3. Hver prioritet skal omfatte
indikatorer til vurdering af programmets gennemførelse hen imod realiseringen
af målene som grundlag for overvågning, evaluering og resultatgennemgang. De
skal bl.a. omfatte: a) finansielle indikatorer vedrørende
tildelte udgifter b) outputindikatorer vedrørende de støttede
operationer c) resultatindikatorer vedrørende
prioriteten. For hver FSR-fond fastsætter de fondsspecifikke
regler fælles indikatorer, og de kan foreskrive programspecifikke indikatorer. 4. Hvert program, bortset fra
dem, der udelukkende omfatter teknisk bistand, indeholder en beskrivelse af
foranstaltningerne med henblik på at tage hensyn til principperne i artikel 7
og 8. 5. Hvert program, bortset fra
dem, hvor der ydes teknisk bistand under et særligt program, indeholder det
vejledende støttebeløb, der skal anvendes til målsætningerne vedrørende
klimaforandringer. 6. Medlemsstaterne udarbejder
programmer i henhold til de fondsspecifikke regler. Artikel 25 Proceduren for
vedtagelse af programmer 1. Kommissionen vurderer
sammenhængen mellem programmerne og denne forordning, de fondsspecifikke
regler, deres effektive bidrag til de tematiske mål og de EU-prioriteter, der
er specifikke for hver enkelt FSR-fond, den fælles strategiske ramme,
partnerskabsaftalen og de landespecifikke henstillinger i henhold til
traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger vedtaget i
henhold til traktatens artikel 148, stk. 4, under hensyntagen til
forhåndsevalueringen. Vurderingen skal bl.a. se på, om programmets strategi, de
tilsvarende målsætninger, indikatorer og mål og tildelingen af budgetmidler er
tilstrækkelig. 2. Kommissionen fremsætter
bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen af programmet. Medlemsstaten
forelægger Kommissionen alle nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er
relevant, ændrer det foreslåede program. 3. I overensstemmelse med de
fondsspecifikke regler godkender Kommissionen hvert enkelt operationelt program
senest seks måneder efter, at medlemsstaten/medlemsstaterne formelt har
forelagt det, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er blevet
taget i betragtning på tilfredsstillende vis, dog ikke før den 1. januar 2014
eller inden Kommissionens vedtagelse af en afgørelse om partnerskabsaftalen. Artikel 26
Ændring af programmer 1. Anmodninger om ændring af
programmer, der indgives af en medlemsstat, skal være behørigt begrundet og
skal navnlig fastsætte de forventede virkninger af ændringerne af programmet
for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst og de
specifikke mål, der er fastsat i programmet, under hensyntagen til den fælles
strategiske ramme og partnerskabsaftalen. De ledsages af det reviderede program
og, hvor det er relevant, en revideret partnerskabsaftale. Hvis programmer under mål om europæiske
territorialt samarbejde ændres, ændres den pågældende partnerskabsaftale ikke. 2. Kommissionen vurderer
oplysningerne givet i henhold til stk. 1 under hensyntagen til den begrundelse,
som medlemsstaten giver. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger, og
medlemsstaten skal give Kommissionen alle nødvendige yderligere oplysninger. I
overensstemmelse med de fondsspecifikke regler godkender Kommissionen
anmodninger om ændring af et program senest fem måneder efter, at medlemsstaten
formelt har forelagt den, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen
er blevet taget i betragtning på tilfredsstillende vis. Kommissionen ændrer om
nødvendigt samtidig afgørelsen om godkendelse af partnerskabsaftalen, jf. artikel
15, stk. 3. Artikel 27
Den Europæiske
Investeringsbanks deltagelse 1. EIB kan efter anmodning fra
medlemsstaterne deltage i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og i aktiviteter
med tilknytning til udarbejdelsen af operationer, navnlig store projekter,
finansielle instrumenter og offentlig-private partnerskaber. 2. Kommissionen kan høre EIB før
vedtagelsen af partnerskabsaftalen eller programmerne. 3. Kommissionen kan anmode EIB
om at undersøge store projekters tekniske kvalitet og økonomiske og finansielle
levedygtighed og om at bistå den med hensyn til de finansielle instrumenter,
der skal anvendes eller udvikles. 4. Kommissionen kan i
forbindelse med gennemførelsen af bestemmelserne i denne forordning give
tilskud til eller indgå en tjenesteydelseskontrakt med EIB, der omfatter
initiativer, som gennemføres over en flerårig periode. Forpligtelser af
EU-budgetbidrag vedrørende sådanne tilskud eller tjenesteydelseskontrakter
indgås årligt. KAPITEL
II Lokaludvikling
styret af lokalsamfundet Artikel 28
Lokaludvikling styret af
lokalsamfundet 1. Lokaludvikling styret af
lokalsamfundet, som er udpeget som lokaludvikling under Leader for så vidt
angår ELFUL, skal: a) fokusere på specifikke subregionale
områder b) være styret af lokalsamfundet ved lokale
aktionsgrupper, der består af repræsentanter for de lokale offentlige og
private socioøkonomiske interesser, hvor hverken den offentlige sektor eller en
enkelt interessegruppe på det beslutningstagende niveau repræsenterer mere end
49 % af stemmerettighederne c) gennemføres via integrerede og
tværsektorielle områdebaserede lokaludviklingsstrategier d) være udformet med henblik på at tage
hensyn til lokale behov og lokalt potentiale og omfatte nyskabende elementer i
den lokale sammenhæng, networking og, hvis det er relevant, samarbejde. 2. Støtten fra FSR-fondene til
lokaludviklingen skal være sammenhængende og samordnet mellem FSR-fondene
indbyrdes. Dette skal bl.a. sikres gennem koordineret kapacitetsopbygning,
udvælgelse, godkendelse og finansiering af lokaludviklingsstrategier og
lokaludviklingsgrupper. 3. Når udvælgelsesudvalget for
lokale udviklingsstrategier nedsat i henhold til artikel 29, stk. 3,
bestemmer, at gennemførelse af den valgte lokale udviklingsstrategi kræver
støtte fra mere end én fond, kan der udpeges en ledende fond. 4. Hvis en ledende fond er
udpeget, finansieres driftsomkostningerne, aktivitetsstyring og
netværksaktiviteter for den lokale udviklingsstrategi udelukkende via den
ledende fond. 5. Lokaludvikling, der modtager
støtte fra FSR-fondene, skal gennemføres under en eller flere af programmets
prioriteter. Artikel 29
Lokaludviklingsstrategier 1. En lokaludviklingsstrategi
skal som minimum omfatte følgende elementer: a) afgrænsning af det område og den
befolkning, strategien omfatter b) en analyse af udviklingsbehovet og
potentialet i området, herunder en analyse af styrker, svagheder, muligheder og
trusler c) en beskrivelse af strategien og dens mål,
en beskrivelse af strategiens integrerede og nyskabende karakter og et hierarki
af målsætninger, herunder klare og målbare mål for output eller resultater. Strategien
skal hænge sammen med de relevante programmer under alle involverede FSR-fonde d) en beskrivelse af processen med at
involvere lokalsamfundet i udviklingen af strategien e) en handlingsplan, der viser, hvordan
målsætningerne omsættes til aktioner f) en beskrivelse af strategiens
forvaltnings- og kontrolordninger, der dokumenterer den lokale aktionsgruppes
evne til at gennemføre strategien, og en beskrivelse af specifikke ordninger
for evaluering g) finansieringsplanen for strategien,
herunder den planlagte tildeling fra hver af FSR-fondene. 2. Medlemsstaterne fastlægger
kriterier for udvælgelse af lokaludviklingsstrategier. De fondsspecifikke
regler kan fastsætte udvælgelseskriterier. 3. Lokaludviklingsstrategier
udvælges af et udvælgelsesudvalg, der er nedsat til dette formål af
programmernes relevante forvaltningsmyndigheder. 4. Udvælgelse og godkendelse af
alle lokaludviklingsstrategier skal være afsluttet senest den 31. december
2015. 5. I forvaltningsmyndighedens
afgørelse om at godkende en lokaludviklingsstrategi fastsættes tildelingerne
fra hver enkelt FSR-fond. Deri fastsættes endvidere, hvilke funktioner de
myndigheder, der er ansvarlige for gennemførelsen af de relevante programmer,
skal have med hensyn til gennemførelsesopgaver vedrørende strategien. 6. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med
artikel 142 vedrørende afgrænsningen af det område og den befolkning, der
er omfattet af den strategi, der er omhandlet i artikel 1, litra a). Artikel 30
Lokale aktionsgrupper 1. Lokale aktionsgrupper skal udforme og gennemføre
lokaludviklingsstrategierne. Medlemsstaterne fastlægger, hvilke funktioner
henholdsvis den lokale aktionsgruppe og de myndigheder, der er ansvarlige for
gennemførelsen af de relevante operationelle programmer, skal have med hensyn
til gennemførelsesopgaver vedrørende strategien. 2. Forvaltningsmyndigheden
sikrer, at de lokale aktionsgrupper enten udvælger én partner i gruppen til at
være ledende partner i administrative og finansielle spørgsmål eller slutter
sig sammen i en lovmæssigt oprettet fælles struktur. 3. De opgaver, der udføres af de
lokale aktionsgrupper, skal omfatte følgende: a) opbygning af lokale aktørers evne til at
udvikle og gennemføre operationer b) udarbejdelse af en ikke-diskriminerende
og gennemsigtig udvælgelsesprocedure og kriterier for udvælgelsen af
operationer, så interessekonflikter undgås, som sikrer, at mindst 50 % af
stemmerne i afgørelserne om udvælgelse er fra andre partnere end den offentlige
sektor, indførelse af mulighed for at klage over afgørelser om udvælgelse og
sikring af, at udvælgelse kan ske ved skriftlig procedure c) sikring af sammenhæng med
lokaludviklingsstrategien ved udvælgelsen af operationer ved at prioritere dem
efter deres bidrag til at imødekomme strategimålene d) udarbejdelse og offentliggørelse af
indkaldelse af forslag eller en løbende procedure vedrørende forelæggelse af
projekter, herunder fastlæggelse af udvælgelseskriterier e) modtagelse af ansøgninger om støtte og
vurdering heraf f) udvælgelse af operationer og
fastsættelse af støttebeløb og, hvis det er relevant, forelæggelse af
forslagene for den myndighed, der er ansvarlig for endelig verificering af
støtteberettigelse forud for godkendelse g) overvågning af gennemførelsen af
lokaludviklingsstrategien og de støttede operationer og gennemførelse af
specifikke evalueringsaktiviteter, som er knyttet til
lokaludviklingsstrategien. Artikel 31
Støtte fra FSR-fondene til
lokaludvikling Støtte til lokaludvikling skal bl.a. omfatte: a) udgifter til forberedelsesstøtte b) gennemførelse af operationer under
lokaludviklingsstrategien c) forberedelse og gennemførelse af den
lokale aktionsgruppes samarbejdsaktiviteter d) driftsomkostninger og
aktivitetsstyring under lokaludviklingsstrategien, dog højst 25 % af de
samlede offentlige udgifter afholdt under den lokale udviklingsstrategi. AFSNIT IV FINANSIELLE INSTRUMENTER Artikel 32
Finansielle instrumenter 1. FSR-fondene kan anvendes til
at støtte finansielle instrumenter under et program, herunder når det
organiseres via fonde af fonde, for at bidrage til realiseringen af specifikke
mål, som er fastsat under en prioritet, baseret på en forhåndsvurdering, som
har påvist markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold og
investeringsbehov. Finansielle instrumenter kan kombineres med
tilskud, rentegodtgørelser og tilskud til garantigebyrer. I
sådant tilfælde skal der føres særskilte optegnelser for hver finansieringsform. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende nærmere
bestemmelser om forhåndsvurdering af finansielle instrumenter, kombinationen af
støtte til endelige modtagere via tilskud, rentegodtgørelser, tilskud til
garantigebyrer og finansielle instrumenter, supplerende særlige regler om
udgifternes støtteberettigelse og bestemmelser om, hvilke typer aktiviteter der
ikke støttes via finansielle instrumenter. 2. Endelige modtagere, der
støttes af finansielle instrumenter, kan også modtage tilskud eller anden
bistand fra et program eller fra et andet instrument, som støttes over
EU-budgettet. I sådant tilfælde skal der føres særskilte optegnelser for hver
finansieringskilde. 3. Bidrag i naturalier er ikke
støtteberettigede udgifter inden for finansielle instrumenter, undtagen bidrag
i form af jord eller fast ejendom i forbindelse med investeringer med henblik
på at støtte byudvikling og byfornyelse, hvor jord eller fast ejendom udgør en
del af investeringen. Sådanne bidrag i form af jord eller fast ejendom er
støtteberettigede, forudsat at betingelserne i artikel 59 er opfyldt. Artikel 33
Gennemførelse af finansielle
instrumenter 1. Ved gennemførelsen af
artikel 32 kan forvaltningsmyndighederne yde et finansielt bidrag til
følgende finansielle instrumenter: a) finansielle instrumenter, der er oprettet
på EU-plan, og som forvaltes direkte eller indirekte af Kommissionen b) finansielle instrumenter, der er oprettet
på nationalt, regionalt, tværnationalt plan eller på tværs af grænser, og som
forvaltes af forvaltningsmyndigheden eller under dennes ansvar. 2. Finansforordningens afsnit
VIII finder anvendelse på finansielle instrumenter omhandlet i stk. 1, litra
a). Bidrag fra FSR-fondene til finansielle instrumenter i henhold til stk. 1,
litra a), anbringes på særskilte konti og anvendes i overensstemmelse med de
respektive FSR-fondes målsætninger til at støtte aktioner og endelige
modtagere, der er i overensstemmelse med det eller de programmer, som de
pågældende bidrag kommer fra. 3. For finansielle instrumenter
i henhold til stk. 1, litra b), kan forvaltningsmyndigheden yde et finansielt
bidrag til følgende finansielle instrumenter: a) finansielle instrumenter, der opfylder de
standardvilkår og ‑betingelser, som Kommissionen fastsætter ved hjælp af
gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i
artikel 143, stk. 3 b) allerede eksisterende eller nyoprettede
finansielle instrumenter, der specifikt er udformet for at realisere det
tilsigtede mål, og som overholder de gældende EU-regler og nationale regler. Kommissionen vedtager ved hjælp af delegerede
retsakter i overensstemmelse med artikel 142 særlige bestemmelser om visse
typer af finansielle instrumenter, som er omhandlet i litra b), samt de
produkter, der kan leveres via sådanne instrumenter. 4. Når forvaltningsmyndigheden
støtter finansielle instrumenter, som er omhandlet i stk. 1, litra b), kan den: a) erhverve kapitalandele i eksisterende
eller nyoprettede juridiske enheder, herunder enheder finansieret via andre
FSR-fonde, der specielt beskæftiger sig med at gennemføre finansielle
instrumenter i overensstemmelse med de respektive FSR-fondes mål, og som vil
påtage sig gennemførelsesopgaver; støtten til sådanne investeringer må kun
omfatte de beløb, der er nødvendige for at gennemføre nye finansielle
instrumenter, der er i overensstemmelse med denne forordnings mål eller b) overdrage gennemførelsesopgaver til: i) Den Europæiske
Investeringsbank ii) internationale finansielle
institutioner, hvor en medlemsstat er aktionær, eller finansielle
institutioner, der er etableret i en medlemsstat, og som tager sigte på at
opfylde almennyttige målsætninger under en offentlig myndigheds kontrol, og
udvalgt i overensstemmelse med gældende EU-regler og nationale regler iii) et
offentligretligt eller privatretligt organ, som er udvalgt i overensstemmelse
med gældende EU-regler og nationale regler c) foretage gennemførelsesopgaver direkte,
når det drejer sig om finansielle instrumenter udelukkende bestående af lån
eller garantier. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende nærmere
bestemmelser om finansieringsaftaler, funktioner og ansvarsområder for de
enheder, som har fået overdraget gennemførelsesopgaver, samt
forvaltningsomkostninger og ‑gebyrer. 5. De enheder, der er omhandlet
i stk. 4, litra b), nr. i) og ii), kan for deres del ved gennemførelsen af
finansielle instrumenter gennem fonde af fonde, overdrage en del af
gennemførelsen til finansielle formidlere, forudsat at disse enheder på eget
ansvar sikrer, at de finansielle formidlere opfylder de kriterier, der er
fastsat i artikel 57 og artikel 131, stk. 1, 1a og 3, i finansforordningen. Finansielle
formidlere udvælges på grundlag af åbne, gennemsigtige, proportionale og
ikke-diskriminerende procedurer, idet interessekonflikter undgås. 6. De enheder, der er omhandlet
i stk. 4, litra b), og som har fået overdraget gennemførelsesopgaver, åbner
forvaltningskonti i eget navn og på vegne af forvaltningsmyndigheden. Sådanne
forvaltningskontis aktiver forvaltes i overensstemmelse med princippet om
forsvarlig økonomisk forvaltning ifølge relevante tilsynsregler og har en
passende likviditet. 7. Kommissionen tillægges
beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med
artikel 142 vedrørende nærmere bestemmelser om specifikke bestemmelser
vedrørende overførsel og forvaltning af aktiver, der forvaltes af de enheder,
som har fået overdraget gennemførelsesopgaver, samt om omregning af aktiver
mellem euro og nationale valutaer. Artikel 34
Gennemførelse af visse
finansielle instrumenter 1. De organer, der er godkendt i
henhold til artikel 64, må ikke foretage verificeringer på stedet af
operationer, der omfatter finansielle instrumenter, som gennemføres i henhold
til artikel 33, stk. 1, litra a). De modtager regelmæssige kontrolrapporter fra
de organer, der har fået til opgave at gennemføre sådanne finansielle
instrumenter. 2. De organer, der har ansvaret for
at revidere programmerne, må ikke foretage revisioner af operationer, der
omfatter finansielle instrumenter, som gennemføres i henhold til artikel 33,
stk. 1, litra a), eller af forvaltnings- og kontrolsystemer vedrørende disse
instrumenter. De modtager regelmæssige kontrolrapporter fra de revisorer, der
er udpeget i aftalerne om oprettelse af sådanne finansielle instrumenter. 3. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med
artikel 142 vedrørende ordningerne for forvaltning og kontrol af
finansielle instrumenter, som gennemføres i henhold til artikel 33,
stk. 1, litra a), og artikel 33, stk. 4, litra b) nr. i), ii) og
iii). Artikel 35
Betalingsanmodninger, der
vedrører udgifter til finansielle instrumenter 1. Betalingsanmodninger for så
vidt angår finansielle instrumenter omhandlet i artikel 33, stk. 1, litra a),
skal omfatte - og særskilt oplyse om - den samlede støtte, der er udbetalt til
det finansielle instrument. 2. De samlede støtteberettigede
udgifter anført i betalingsanmodningen for så vidt angår finansielle
instrumenter omhandlet i artikel 33, stk. 1, litra b), og gennemført i henhold
til artikel 33, stk. 4, litra a) og b), skal omfatte - og særskilt oplyse om -
det samlede støttebeløb, der er udbetalt eller forventes udbetalt til det
finansielle instrument for investeringer i de endelige modtagere i en på
forhånd fastlagt periode af højst to år, herunder forvaltningsomkostninger og ‑gebyrer. 3. Det beløb, der bestemmes i
henhold til stk. 2, justeres i de efterfølgende betalingsanmodninger for at
tage hensyn til forskellen mellem det støttebeløb, der tidligere er udbetalt
til det pågældende finansielle instrument, og de beløb, der faktisk investeres
i endelige modtagere, plus betalte forvaltningsomkostninger og gebyrer. Disse
beløb oplyses særskilt i betalingsanmodningen. 4. Betalingsanmodninger for så
vidt angår finansielle instrumenter omhandlet i artikel 33, stk. 1, litra b),
og gennemført i henhold til artikel 33, stk. 4, litra c), skal omfatte de
samlede udbetalinger, forvaltningsmyndigheden har foretaget vedrørende
investeringer i endelige modtagere. Disse beløb oplyses særskilt i
betalingsanmodningen. 5. Kommissionen tillægges
beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142
vedrørende de særlige regler om betalinger og tilbagetrækning af betalinger til
finansielle instrumenter og mulige konsekvenser i forbindelse med
betalingsanmodninger. Artikel 36
Støtteberettigede udgifter
ved afslutningen 1. Ved afslutningen af et
program udgør de støtteberettigede udgifter til det finansielle instrument det
samlede beløb, der faktisk er udbetalt - eller i forbindelse med garantifonde
er indgået forpligtelse for - af det finansielle instrument inden for den
støtteberettigelsesperiode, der er angivet i artikel 55, stk. 2, og som dækker: a) betalinger til endelige modtagere b) midler afsat til garantiaftaler, hvad
enten de er udestående eller allerede er udløbet, som har til formål at
imødekomme eventuel garantiudnyttelse i forbindelse med tab, som er beregnet i
overensstemmelse med en forsigtig forudgående risikovurdering, og som omfatter
et samlet beløb for underliggende nye lån eller andre risikobærende
instrumenter for nye investeringer i de endelige modtagere c) kapitaliserede rentegodtgørelser og
tilskud til garantigebyrer, som skal betales i en periode på højst ti år, og
som anvendes i kombination med finansielle instrumenter, og som er indbetalt på
en spærret konto, der er oprettet specifikt med dette formål, med henblik på
faktisk udbetaling efter den støtteberettigelsesperiode, der er angivet i
artikel 55, stk. 2, men for så vidt angår lån eller andre risikobærende
instrumenter er udbetalt til investeringer i endelige modtagere i den
støtteberettigelsesperiode, der er angivet i artikel 55, stk. 2 d) det finansielle instruments refusion af
afholdte forvaltningsomkostninger eller betaling af forvaltningsgebyrer. 2. I tilfælde af aktiebaserede
instrumenter og mikrokreditter kan kapitaliserede forvaltningsomkostninger
eller gebyrer, der skal betales for en periode på højst fem år efter
støtteberettigelsesperioden angivet i artikel 55, stk. 2, for så vidt angår
investeringer i endelige modtagere, der har fundet sted inden for den nævnte
støtteberettigelsesperiode, og som ikke er omfattet af bestemmelserne i artikel
37 og artikel 38, betragtes som støtteberettigede udgifter, når de er indbetalt
på en spærret konto, der er oprettet specifikt med dette formål. 3. De støtteberettigede
udgifter, der fastlægges i overensstemmelse med stk. 1 og 2, må ikke overstige
summen af: i) den samlede støtte
fra FSR-fondene, der er udbetalt til det finansielle instrument, og ii) den modsvarende
nationale medfinansiering. 4. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med
artikel 142 vedrørende oprettelse af et system til kapitalisering af de
årlige rater vedrørende rentegodtgørelser og tilskud til garantigebyrer. Artikel 37
Renter og anden indtjening,
der skabes af støtte fra FSR-fondene til finansielle instrumenter 1. Støtte fra FSR-fondene
udbetalt til finansielle instrumenter skal placeres på rentebærende konti i
finansielle institutioner i medlemsstaterne eller investeres midlertidigt i
overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. 2. Renter og anden indtjening,
der kan henføres til støtte fra FSR-fondene udbetalt til finansielle
instrumenter, anvendes til de samme formål som den oprindelige støtte fra
FSR-fondene inden for samme finansielle instrument. 3. Forvaltningsmyndigheden sikrer,
at der føres passende registre over brugen af renter og anden indtjening. Artikel 38
Genanvendelse af midler, der
kan henføres til støtte fra FSR-fondene indtil afslutningen af programmet 1. Kapitalressourcer, der
tilbagebetales til finansielle instrumenter fra investeringer eller fra
frigørelsen af midler afsat til garantiaftaler, og som kan henføres til støtten
fra FSR-fondene, genanvendes til yderligere investeringer gennem samme eller
andre finansielle instrumenter i overensstemmelse med målene i
programmet/programmerne. 2. Indtjening og andre indtægter
eller afkast, herunder renter, garantigebyrer, udbytte, kapitalgevinster eller
anden indkomst fra investeringer, som kan henføres til støtte fra FSR-fondene
til det finansielle instrument, anvendes, hvis det er relevant, til følgende
formål op til de beløb, der er nødvendige: a) det finansielle instruments refusion af
afholdte forvaltningsomkostninger og betaling af forvaltningsgebyrer b) præferencebetaling til investorer, som
arbejder i henhold til det markedsøkonomiske investorprincip, og som leverer
modpartsmidler til støtten fra FSR-fondene til det finansielle instrument eller
fungerer som medinvestorer over for de endelige modtagere c) yderligere investeringer gennem samme
eller andre finansielle instrumenter i overensstemmelse med målene i
programmet/programmerne. 3. Forvaltningsmyndigheden
sikrer, at der føres passende registre over anvendelsen af de midler og den
indtjening, der er omhandlet i stk. 1 og 2. Artikel 39
Anvendelse af resterende
midler efter afslutning af programmet Medlemsstaterne træffer de nødvendige
foranstaltninger for at sikre, at kapitalressourcer og indtjening og andre
indtægter eller afkast, som kan henføres til støtte fra FSR-fondene til det
finansielle instrument, anvendes i overensstemmelse med målene for programmet i
en periode på mindst ti år efter afslutningen af programmet. Artikel 40
Rapport om gennemførelsen af
finansielle instrumenter 1. Forvaltningsmyndigheden
sender Kommissionen en særlig rapport, der dækker de operationer, som omfatter
finansielle instrumenter, som et bilag til den årlige gennemførelsesrapport. 2. Den rapport, der er nævnt i
stk. 1, skal for hvert finansielt instrument omfatte følgende oplysninger: a) identifikation af programmet og den prioritet,
hvorfra der ydes støtte fra FSR-fondene b) beskrivelse af det finansielle instrument
og gennemførelsesordningerne c) identifikation af de organer, som har
fået overdraget gennemførelsesopgaver d) samlet støttebeløb pr. program og
prioritet eller foranstaltning til det finansielle instrument, der er medtaget
i betalingsanmodninger, der er forelagt Kommissionen e) samlet støttebeløb, der er udbetalt eller
afsat til garantier af det finansielle instrument til de endelige modtagere pr.
program og prioritet, der er medtaget i de betalingsanmodninger, der er
forelagt Kommissionen f) indtægter genereret af og
tilbagebetalinger til det finansielle instrument g) multiplikatoreffekt af investeringer
foretaget af det finansielle instrument og værdien af investeringer og andre
kapitalinteresser h) det finansielle instruments bidrag til at
nå indikatorerne for programmet og den pågældende prioritet. 3. Kommissionen vedtager ved
hjælp af gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel 143,
stk. 3, ensartede betingelser vedrørende overvågning og levering af
overvågningsoplysninger til Kommissionen, herunder vedrørende finansielle
instrumenter omhandlet i artikel 33, stk. 1, litra a).
AFSNIT V
OVERVÅGNING OG EVALUERING KAPITEL I
Overvågning Afdeling I
Overvågning af programmer Artikel 41
Overvågningsudvalg 1. Senest tre måneder efter den
dato, hvor medlemsstaten underrettes om afgørelsen om godkendelse af
programmet, nedsætter den et udvalg, der skal overvåge programmet efter aftale
med forvaltningsmyndigheden. En medlemsstat kan nedsætte et enkelt
overvågningsudvalg for programmer, der medfinansieres af FSR-fondene. 2. Hvert overvågningsudvalg
udarbejder og vedtager selv sin forretningsorden. Artikel 42
Overvågningsudvalgets
sammensætning 1. Overvågningsudvalget
sammensættes af repræsentanter for forvaltningsmyndigheden, eventuelle
bemyndigede organer og repræsentanter for partnerne. Hvert medlem af
overvågningsudvalget har stemmeret. Overvågningsudvalget for et program under målet om
europæisk territorialt samarbejde skal desuden have deltagelse af
repræsentanter for tredjelande, der måtte deltage i programmet. 2. Kommissionen deltager i
overvågningsudvalgets arbejde med rådgivende funktion. 3. Hvis EIB bidrager til et
program, kan den deltage i arbejdet i overvågningsudvalget med rådgivende
funktion. 4. Formandskabet for
overvågningsudvalget varetages af en repræsentant for medlemsstaten eller
forvaltningsmyndigheden. Artikel 43
Overvågningsudvalgets
funktioner 1. Overvågningsudvalget mødes
mindst en gang om året og behandler gennemførelsen af programmet og fremskridt
med hensyn til realisering af målene. I denne sammenhæng tager udvalget hensyn
til de finansielle data, de fælles og de programspecifikke indikatorer,
herunder ændringer i resultatindikatorer og fremskridt hen imod kvantificerede
målværdier, og delmål fastlagt i resultatrammen. 2. Overvågningsudvalget
undersøger nøje alle faktorer, der påvirker programmets resultater. 3. Overvågningsudvalget høres og
afgiver udtalelse om eventuelle ændringer af programmet, som foreslås af
forvaltningsmyndigheden. 4. Overvågningsudvalget kan
udstede anbefalinger til forvaltningsmyndigheden vedrørende gennemførelsen af
programmet og evalueringen heraf. Det overvåger foranstaltninger, der er
truffet som resultat af dets anbefalinger. Artikel 44
Gennemførelsesrapporter 1. Fra 2016 til og med 2022
forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årlig rapport om gennemførelsen af
programmet i det foregående finansår. Medlemsstaten forelægger en endelig rapport om
gennemførelsen af programmet senest den 30. september 2023 for så vidt angår
EFRU, ESF og Samhørighedsfonden og en årlig gennemførelsesrapport for så vidt
angår ELFUL og EHFF. 2. De årlige rapporter skal
indeholde oplysninger om gennemførelsen af programmet og dets prioriteter med
henvisning til de finansielle data, fælles og programspecifikke indikatorer og
kvantificerede målværdier, herunder ændringer i resultatindikatorer, og delmål
fastlagt i resultatrammen. De fremlagte data skal referere til værdier for
indikatorer for fuldt gennemførte operationer samt for udvalgte operationer. De
skal desuden beskrive de foranstaltninger, der er truffet for at opfylde
forhåndsbetingelserne og eventuelle faktorer, der påvirker programmets
resultatet, samt de korrigerende foranstaltninger, der er truffet. 3. Den årlige
gennemførelsesrapport, der forelægges i 2017, skal indeholde og vurdere de
oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, og fremskridt med hensyn til at nå
programmets mål, herunder FSR-fondenes bidrag til ændringer i
resultatindikatorer, når der foreligger dokumentation fra evalueringer. Den
skal endvidere vurdere gennemførelsen af foranstaltningerne med henblik på at
tage hensyn til principperne i artikel 6, 7 og 8 og rapportere om den støtte,
der er anvendt til målene vedrørende klimaforandringer. 4. Den årlige
gennemførelsesrapport i 2019 og den endelige gennemførelsesrapport for
FSR-fondene skal, ud over de oplysninger og den vurdering, der er omhandlet i
stk. 2 og 3, indeholde oplysninger om og vurdere fremskridtene med hensyn til
at nå programmets mål og dets bidrag til virkeliggørelse af EU-strategien for
intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. 5. De årlige
gennemførelsesrapporter omhandlet i stk. 1-4 betragtes som tilfredsstillende,
hvis de indeholder alle de oplysninger, der kræves i de pågældende stykker. Senest
15 arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport
underretter Kommissionen medlemsstaten, hvis rapporten ikke er
tilfredsstillende, ellers betragtes den som tilfredsstillende. 6. Kommissionen behandler den
årlige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger
senest to måneder efter modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport og
senest fem måneder efter modtagelsen af den endelige rapport. Hvis Kommissionen
ikke har fremsat bemærkninger inden disse frister, anses rapporterne for at
være godkendt. 7. Kommissionen kan udstede
henstillinger vedrørende emner, der berører gennemførelsen af programmet. Hvis
der udstedes sådanne henstillinger, underretter forvaltningsmyndigheden
Kommissionen efter senest tre måneder om de korrigerende foranstaltninger, der
er truffet. 8. Der offentliggøres et
EU-resumé af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter. Artikel 45
Årligt statusmøde 1. Der afholdes hvert år fra
2016 til og med 2022 et årligt statusmøde mellem Kommissionen og hver enkelt
medlemsstat for at behandle resultaterne af hvert program under hensyntagen til
den årlige gennemførelsesrapport og Kommissionens bemærkninger og henstillinger,
hvor det er relevant. 2. Det årlige statusmøde kan
dække mere end ét program. I 2017 og 2019 skal det årlige statusmøde omfatte
alle operationelle programmer i medlemsstaten og også tage hensyn til de
gennemførelsesrapporter, der er forelagt af den pågældende medlemsstat i
henhold til artikel 46 i de pågældende år. 3. Medlemsstaten og Kommissionen
kan aftale ikke at afholde et årligt statusmøde for et program i andre år end
2017 og 2019. 4. De årlige statusmøder ledes
af Kommissionen. 5. Medlemsstaterne sikrer en
passende opfølgning på eventuelle bemærkninger fra Kommissionen efter mødet. Afdeling II
Strategiske fremskridt Artikel 46
Statusrapport 1.
Senest den 30. juni 2017 og den 30. juni 2019
forelægger medlemsstaterne Kommissionen en statusrapport om gennemførelsen af
partnerskabsaftalen henholdsvis pr. 31. december 2016 og 31. december 2018. 2.
Statusrapporten skal indeholde oplysninger om og
vurdere: a) ændringer i udviklingsbehovene i
medlemsstaterne siden vedtagelsen af partnerskabsaftalen b) fremskridt hen imod virkeliggørelse af
EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, navnlig hvad angår
de delmål, der er fastsat for hvert enkelt program i resultatrammen, og den
støtte, der er anvendt til målene vedrørende klimaforandringer c) hvorvidt de foranstaltninger, der er
truffet for at opfylde forhåndsbetingelserne, som ikke var opfyldt på datoen
for vedtagelsen af partnerskabsaftalen, er blevet gennemført i overensstemmelse
med den fastsatte tidsplan d) gennemførelsen af mekanismer, der skal
sikre koordinering mellem FSR-fondene og andre EU-finansieringsinstrumenter og
nationale finansieringsinstrumenter og EIB e) fremskridt hen imod virkeliggørelse af
prioriterede områder for samarbejde f) de foranstaltninger, der er truffet for
at styrke kapaciteten hos medlemsstaternes myndigheder og, hvis det er
relevant, støttemodtagerne til at forvalte og anvende FSR-fondene g) de planlagte foranstaltninger og
modsvarende mål i programmerne for at opnå en reduktion af den administrative
byrde for støttemodtagerne h) partnernes rolle, jf. artikel 5, i
gennemførelsen af partnerskabsaftalen. 3.
Hvis Kommissionen senest tre måneder efter
forelæggelsen af statusrapporten fastslår, at oplysningerne deri er
ufuldstændige eller uklare, kan den anmode om yderligere oplysninger fra
medlemsstaten. Medlemsstaten giver Kommissionen de ønskede
oplysninger inden for tre måneder og reviderer, hvis det er relevant,
statusrapporten i overensstemmelse hermed. 4.
I 2017 og 2019 udarbejder Kommissionen en
strategirapport, der sammenfatter medlemsstaternes statusrapporter, og som den
forelægger for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale
Udvalg og Regionsudvalget. 5.
I 2018 og 2020 medtager Kommissionen i sin årlige
statusrapport til Det Europæiske Råds forårsmøde et afsnit, der sammenfatter
strategirapporten, især hvad angår fremskridt vedrørende EU-strategien for
intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.
KAPITEL II
Evaluering Artikel 47
Generelle bestemmelser 1. Der foretages evalueringer
for at forbedre kvaliteten af udformningen og gennemførelsen af programmer og
for at vurdere deres effektivitet og virkninger. Programmernes virkninger
evalueres i overensstemmelse med de respektive FSR-fondes målsætninger i
forhold til målene for EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv
vækst[32]
og, når det er relevant, i forhold til bruttonationalprodukt (BNP) og
arbejdsløshed. 2. Medlemsstaterne
tilvejebringer de midler, der er nødvendige for udførelsen af evalueringerne,
og sikrer, at der er indført procedurer til at udarbejde og indsamle de data,
der er nødvendige for evalueringerne, herunder data vedrørende fælles og
eventuelle programspecifikke indikatorer. 3. Evalueringen skal foretages
af eksperter, der er funktionelt uafhængige af de myndigheder, der har ansvaret
for programgennemførelsen. Kommissionen opstiller retningslinjer for, hvordan
man foretager evalueringer. 4. Alle evalueringer
offentliggøres i deres helhed. Artikel 48
Forhåndsevaluering 1.
Medlemsstaterne foretager forhåndsevalueringer for
at forbedre kvaliteten af hvert programs udformning. 2.
Forhåndsevalueringer foretages under ansvar af den
myndighed, der er ansvarlig for udarbejdelsen af programmerne. De forelægges for Kommissionen samtidig med programmet sammen med et
resumé. Der kan i de fondsspecifikke regler fastsættes tærskler, under hvilke
forhåndsevalueringen kan kombineres med evalueringen af et andet program. 3.
Ved forhåndsevalueringerne bedømmes: a) bidraget til EU-strategien for
intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst under hensyntagen til de udvalgte
tematiske mål og prioriteter og til nationale og regionale behov b) det foreslåede programs/den foreslåede
aktivitets indre sammenhæng og tilknytningen til andre relevante instrumenter c) sammenhængen mellem tildelingen af budgetmidler
og d) sammenhængen mellem de udvalgte tematiske
mål, prioriteter samt programmets modsvarende målsætninger og den fælles
strategiske ramme, partnerskabsaftalen og de landespecifikke henstillinger i
henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og de relevante rådshenstillinger
vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk. 4 e) om de foreslåede programindikatorer er
relevante og klare f) hvordan de forventede output vil bidrage
til resultater g) om de kvantificerede målværdier for
indikatorer er realistiske for så vidt angår den påtænkte støtte fra
FSR-fondene h) begrundelsen for den foreslåede
støtteform i) om programmet råder over tilstrækkelige
menneskelige ressourcer og administrativ forvaltningskapacitet j) om procedurerne for overvågning af
programmet og for indsamling af de data, der er nødvendige for at foretage
evalueringer, er formålstjenlige k) om de delmål, der er udvalgt med henblik
på resultatrammer, er formålstjenlige l) om de planlagte foranstaltninger for at
fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og forhindre forskelsbehandling er
tilstrækkelige m) om de planlagte foranstaltninger til
fremme af bæredygtig udvikling er tilstrækkelige. 4. Når det er relevant, skal
forhåndsevalueringen omfatte kravene til strategisk miljøvurdering, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om
vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet[33]. Artikel 49
Evaluering i
programmeringsperioden 1. Forvaltningsmyndigheden
udarbejder en evalueringsplan for hvert program, og den forelægges i
overensstemmelse med de fondsspecifikke regler. 2. Medlemsstaterne sikrer, at
der er passende evalueringskapacitet til rådighed. 3. I programmeringsperioden
foretager forvaltningsmyndighederne evalueringer, herunder evalueringer for at
vurdere effektiviteten og virkningerne, for hvert program på grundlag af
evalueringsplanen. Mindst én gang i løbet af programmeringsperioden skal en
evaluering vurdere, hvordan støtten fra FSR-fondene har bidraget til målene for
hver prioritet. Alle evalueringer gennemgås af overvågningsudvalget og sendes
til Kommissionen. 4. Kommissionen kan på eget
initiativ foretage evalueringer af programmer. Artikel 50
Efterfølgende evaluering Efterfølgende evaluering gennemføres af
Kommissionen eller af medlemsstaterne i tæt samarbejde. Ved
efterfølgende evalueringer undersøges FSR-fondenes effektivitet og deres bidrag
til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst i
overensstemmelse med de særlige krav, der er fastsat i de fondsspecifikke
regler. De efterfølgende evalueringer skal være afsluttet pr. 31. december
2023.
AFSNIT VI
TEKNISK BISTAND Artikel 51
Teknisk bistand på
Kommissionens initiativ 1. På initiativ af eller på vegne af Kommissionen kan FSR-fondene
finansiere forberedende arbejde, overvågning, administrativ og teknisk bistand,
evaluering, revision og kontrol i det omfang, det er nødvendigt til
gennemførelse af denne forordning. Disse foranstaltninger kan bl.a. omfatte følgende: a) bistand til udarbejdelse og vurdering af
projekter, også sammen med EIB b) støtte til øget institutionel kapacitet
og opbygning af administrativ kapacitet med henblik på en effektiv forvaltning
af FSR-fondene c) undersøgelser i tilknytning til
Kommissionens rapportering om FSR-fondene og til samhørighedsrapporten d) foranstaltninger vedrørende analyse,
forvaltning, overvågning, informationsudveksling og gennemførelse af
FSR-fondene samt foranstaltning vedrørende gennemførelsen af kontrolsystemer og
teknisk og administrativ bistand e) evalueringer, rapporter fra eksperter,
statistikker og undersøgelser, også af almen karakter vedrørende FSR-fondenes
nuværende og fremtidige drift, som, hvis det er hensigtsmæssigt, kan
gennemføres af EIB f) foranstaltninger til udbredelse af
oplysninger, netværksarbejde, kommunikationsaktiviteter, bevidstgørelse samt
fremme af samarbejde og udveksling af erfaringer, bl.a. med tredjelande. For at
sikre en mere effektiv kommunikation til den brede offentlighed og kraftigere
synergieffekter mellem de kommunikationsaktiviteter, der foregår på
Kommissionens initiativ, skal de midler, der afsættes til
kommunikationsforanstaltninger i henhold til denne forordning, også bidrage til
den samlede kommunikation om Den Europæiske Unions politiske prioriteringer,
forudsat at de vedrører de overordnede målsætninger i denne forordning g) oprettelse, drift og sammenkobling af
edb-systemer til forvaltning, overvågning, revision, kontrol og evaluering h) foranstaltninger til forbedring af
evalueringsmetoderne og udvekslingen af oplysninger om evalueringspraksis i) foranstaltninger vedrørende revision j) styrkelse af den nationale og regionale
kapacitet vedrørende investeringsplanlægning, behovsvurdering, udarbejdelse,
udformning og gennemførelse af finansielle instrumenter, fælles handlingsplaner
og store projekter, herunder initiativer fælles med EIB. Artikel 52
Teknisk bistand fra
medlemsstaterne 1. På en medlemsstats initiativ
kan FSR-fondene yde støtte til forberedende arbejde, forvaltning, overvågning,
evaluering, information og kommunikation, networking, tvistbilæggelse samt
kontrol og revision. Medlemsstaterne kan anvende FSR-fondene til at støtte
foranstaltninger til reduktion af administrative byrder for støttemodtagerne,
herunder elektroniske dataudvekslingssystemer, og foranstaltninger til at
styrke kapaciteten hos medlemsstaternes myndigheder og støttemodtagere til at
forvalte og anvende FSR-fondene. Disse foranstaltninger kan omfatte forudgående
og efterfølgende programmeringsperioder. 2. De fondsspecifikke regler kan
tilføje eller udelukke foranstaltninger, der kan finansieres via den enkelte
FSR-fonds tekniske bistand.
AFSNIT VII
FSR-FONDENES FINANSIELLE STØTTE KAPITEL I
Støtte fra FSR-fondene Artikel 53
Fastlæggelse af
medfinansieringssatser 1. Kommissionens afgørelse om
vedtagelse af et program fastsætter medfinansieringssatsen/erne og den
maksimale støtte fra FSR-fondene i overensstemmelse med de fondsspecifikke
regler. 2 Tekniske
bistandsforanstaltninger, der gennemføres på initiativ af eller på vegne af
Kommissionen, kan finansieres med en sats på 100 %. Artikel 54
Indtægtsskabende operationer 1. Nettoindtægter, som vil blive
genereret efter fuldførelsen af en operation i en specifik referenceperiode,
bestemmes på forhånd ved en af de følgende metoder: a) anvendelse af en
fast procenttakst for indtægter ved den pågældende type operation b) beregning af
nettoindtægterne fra operationen i løbende priser under hensyntagen til
anvendelsen af forureneren betaler-princippet og eventuelt
rimelighedsbetragtninger i tilknytning til den pågældende medlemsstats relative
velstand. De støtteberettigede udgifter til den operation,
der skal samfinansieres, må ikke overstige investeringsudgiften til operationen
i løbende priser minus nettoindtægterne i løbende priser bestemt i henhold til
en af disse metoder. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende definitionen
af den faste takst som omhandlet i litra a). Kommissionen vedtager metoden omhandlet i litra b)
ved hjælp af gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel
143, stk. 3. 2. Hvis det objektivt er umuligt
at bestemme indtægterne på forhånd, trækkes de nettoindtægter, der er skabt i
de første tre år efter en operations afslutning eller pr. 30. september 2023,
fra de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen. 3. Stk. 1 og 2 finder kun
anvendelse på operationer, hvortil de samlede udgifter overstiger
1 000 000 EUR. 4. Denne artikel finder ikke
anvendelse på ESF. 5. Stk. 1 og 2 finder ikke
anvendelse på operationer, der er underkastet statsstøttereglerne, eller på
støtte til eller fra finansielle instrumenter.
KAPITEL II
Udgifters støtteberettigelse og varighed Artikel 55
Støtteberettigelse 1.
Udgifters støtteberettigelse bestemmes på grundlag
af nationale regler, medmindre der er fastsat specifikke regler i eller på
grundlag af denne forordning eller de fondsspecifikke regler. 2.
Udgifter er berettigede til støtte fra FSR-fondene,
hvis de er afholdt og betalt af en støttemodtager mellem datoen for programmets
forelæggelse for Kommissionen, dog senest den 1. januar 2014, og den
31. december 2022. Dertil kommer, at udgifter kun er
berettigede til et bidrag fra ELFUL og EHFF, hvis den relevante støtte rent
faktisk udbetales af betalingsorganet mellem den 1. januar 2014 og den 31.
december 2022. 3.
For så vidt angår omkostninger, som refunderes på
det grundlag, der er fastsat i artikel 57, stk. 1, litra b) og c), skal de
foranstaltninger, som udgør grundlaget for refusionen, gennemføres mellem den
1. januar 2014 og den 31. december 2022. 4.
Operationer udvælges ikke til at modtage støtte fra
FSR-fondene, hvis de fysisk er afsluttet eller fuldt ud gennemført, før
ansøgningen om støtte under programmet er forelagt af støttemodtageren for
forvaltningsmyndigheden, uanset om alle tilhørende betalinger er blevet
foretaget af støttemodtageren. 5.
Denne artikel tilsidesætter ikke bestemmelserne om
støtteberettigelse for teknisk bistand på Kommissionen initiativ, jf. artikel
51. 6.
Nettoindtægter, der er genereret direkte ved
gennemførelsen af en operation, og som der ikke er taget hensyn til i
forbindelse med godkendelse af operationen, fratrækkes operationens
støtteberettigede udgifter i den endelige betalingsanmodning, som forelægges af
støttemodtageren. Denne bestemmelse finder ikke anvendelse
på finansielle instrumenter og priser. 7.
Hvis et program ændres, er udgifter, der bliver
støtteberettigede som følge af programændringen, først støtteberettigede fra
datoen for forelæggelsen for Kommissionen af anmodningen om ændring. 8.
En operation kan modtage støtte fra en eller flere
FSR-fonde og fra andre EU-instrumenter, forudsat at den udgiftspost, der er
medtaget i en betalingsanmodning om refusion fra en af FSR-fondene, ikke
modtager støtte fra en anden fond eller et andet EU-instrument eller støtte fra
samme fond under et andet program. Artikel 56
Støtteformer FSR-fondene anvendes til at yde støtte i form
af tilskud, priser, bistand, der skal tilbagebetales, finansielle instrumenter
eller en kombination heraf. Hvad angår
bistand, der skal tilbagebetales, skal støtte, der er tilbagebetalt til det
organ, som gav bistanden, eller til en anden kompetent myndighed i
medlemsstaten, opføres på en særskilt konto og genanvendes til samme formål
eller i overensstemmelse med programmets mål. Artikel 57
Former for tilskud 1. Der kan ydes tilskud i form
af følgende: a) refusion af faktisk afholdte og betalte
støtteberettigede udgifter samt eventuelle bidrag i form af naturalydelser og
afskrivning b) standardsatser for enhedsomkostninger c) faste beløb, der ikke overstiger 100 000
EUR i offentligt bidrag d) finansiering efter en fast takst bestemt
ved anvendelse af en procentsats på en eller flere nærmere afgrænsede
udgiftskategorier. 2. De muligheder, der er
omhandlet i stk. 1, må kun kombineres, hvis de hver især dækker forskellige
udgiftskategorier, eller hvis de anvendes til forskellige projekter, der udgør
en del af en operation, eller til flere på hinanden følgende faser af en
operation. 3. Hvis en operation eller et
projekt, der udgør en del af en operation, gennemføres udelukkende gennem
indkøb af bygge- og anlægsarbejder, varer eller tjenesteydelser, finder kun
stk. 1, litra a), anvendelse. Hvis indkøbet under en operation eller et
projekt, der udgør en del af en operation, er begrænset til bestemte
udgiftskategorier, kan alle de muligheder, der er omhandlet i stk. 1, finde
anvendelse. 4. De beløb, der er omhandlet i
stk. 1, litra b), c) og d), fastlægges på grundlag af: a) en rimelig, retfærdig og kontrollerbar
beregningsmetode baseret på: i) statistiske data
eller andre objektive oplysninger eller ii) verificerede
historiske data for individuelle støttemodtagere eller anvendelse af deres
sædvanlige driftsbogholderipraksis b) metoder og tilsvarende standardsatser for
enhedsomkostninger, faste beløb og faste takster, der gælder i EU-politikker
for en lignende type operation og støttemodtager c) metoder og tilsvarende standardsatser for
enhedsomkostninger, faste beløb og faste takster, der anvendes under ordninger
for tilskud, som finansieres fuldt ud af medlemsstaten for en lignende type
operation og støttemodtager d) satser, der er fastsat ved denne
forordning og ved de fondsspecifikke regler. 5. Det dokument, der fastlægger
støttebetingelserne for hver enkelt operation, skal foreskrive, hvilken metode
der skal anvendes til at bestemme operationens omkostninger og betingelserne
for udbetaling af tilskuddet. Artikel
58 Finansiering
efter fast takst for indirekte omkostninger i forbindelse med tilskud Hvis gennemførelsen af en operation giver
anledning til indirekte omkostninger, kan de beregnes som en fast takst på en
af følgende måder: a) en fast takst på op til 20 % af
de støtteberettigede direkte omkostninger, hvis taksten beregnes på grundlag af
en rimelig, afbalanceret og kontrollerbar beregningsmetode eller en metode
under ordninger for tilskud, der anvendes under ordninger for tilskud, som
finansieres fuldt ud af medlemsstaten for en lignende type operation og
støttemodtager b) en fast takst på op til 15 % af
de støtteberettigede direkte personaleudgifter c) en fast takst for de
støtteberettigede direkte udgifter baseret på eksisterende metoder og
tilsvarende takster, der gælder i EU-politikker for en lignende type operation
og støttemodtager. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende definitionen
af den faste takst og metoderne i den forbindelse som omhandlet i litra c). Artikel 59
Særlige regler for
støtteberettigelse i forbindelse med tilskud 1.
Naturalydelser i form af levering af bygge- og
anlægsarbejder, varer, tjenesteydelser og jord og fast ejendom, for hvilke
ingen kontantbetalinger dokumenteret ved fakturaer eller bilag med en
tilsvarende bevisværdi er foretaget, kan være støtteberettigede, forudsat at
FSR-fondenes og programmets regler for støtteberettigelse tillader det og at
alle følgende betingelser er opfyldt: a) Den offentlige støtte, der er betalt til
en operation, som omfatter naturalydelser, må ikke overstige de samlede
støtteberettigede udgifter, eksklusive bidrag i form af naturalydelser ved
afslutningen af operationen. b) Værdien af naturalydelser må ikke
overstige de omkostninger, der normalt accepteres på det pågældende marked. c) Værdien og leveringen af bidragene skal
kunne vurderes og verificeres af en uafhængig instans. d) Drejer det sig om tilvejebringelse af
jord eller fast ejendom, skal værdien attesteres af en uafhængig, kvalificeret
ekspert eller et behørigt bemyndiget offentligt organ, og den må ikke overstige
den grænse, der er fastsat i stk. 3, litra b). e) Drejer det sig om naturalydelser i form
af ulønnet frivilligt arbejde, skal værdien fastlægges af det pågældende
arbejde under hensyntagen til verificeret tidsforbrug og den normale
vederlagssats for tilsvarende lønnet arbejde. 2.
Afskrivningsomkostninger kan betragtes som
støtteberettigede, når følgende betingelser er opfyldt: a) Programmets regler om støtteberettigelse
skal give mulighed for det. b) Udgifterne skal dokumenteres ved hjælp af
bilag med bevisværdi svarende til fakturaer, når de refunderes i den form, der
er omhandlet i artikel 57, stk. 1, litra a). c) Udgifterne skal udelukkende vedrøre
operationens støtteperiode. d) Offentlige tilskud må ikke have bidraget
til erhvervelsen af de afskrevne aktiver. 3.
Følgende udgifter er ikke berettigede til støtte
fra FSR-fondene: a) renter af gæld b) køb af jord, der ikke er bebygget, og
jord, der er bebygget, for et beløb, der overstiger 10 % af de samlede
støtteberettigede udgifter til den pågældende operation. I ekstraordinære og
behørigt begrundede tilfælde kan en højere procentandel tillades i forbindelse
med operationer, der vedrører miljøbevaring c) moms. Momsbeløb er dog støtteberettigede,
når de ikke kan blive tilbagebetalt i henhold til national momslovgivning og er
betalt af andre støttemodtagere end ikke-afgiftspligtige person, som defineret
i artikel 13, stk. 1, første afsnit, i direktiv 2006/112/EF, forudsat at de
pågældende momsbeløb ikke er afholdt i forbindelse med levering af
infrastruktur. Artikel 60
Operationers
støtteberettigelse afhængigt af sted 1. Operationer støttet af
FSR-fondene, jf. dog de undtagelser, der er omhandlet i stk. 2 og 3 og de
fondsspecifikke regler, skal være placeret i det område, der er omfattet af
programmet, hvorunder de støttes (i det følgende benævnt
"programområde"). 2. Forvaltningsmyndigheden kan
acceptere, at en operation gennemføres uden for programområdet, men inden for
Unionen, forudsat at alle følgende betingelser er opfyldt: a) Foranstaltningen skal være til gavn for programområdet. b) Det samlede beløb, som tildeles under
programmet til operationer, der er placeret uden for programområdet, må ikke
overstige 10 % af støtten fra EFRU, Samhørighedsfonden og EHFF til
prioriteten eller 3 % af støtten fra ELFUL til programmet. c) Overvågningsudvalget skal have godkendt
operationen eller operationstyperne. d) Myndighedernes forpligtelser vedrørende
programmet med hensyn til forvaltning, kontrol og revision for så vidt angår
operationen skal være opfyldt af de ansvarlige myndigheder for det program,
hvorunder den pågældende operation støttes, eller de skal indgå aftaler med
myndighederne i det område, hvor operationen gennemføres, forudsat at
betingelserne i stk. 2, litra a), og betingelserne med hensyn til forvaltning,
kontrol og revision for så vidt angår operationen er opfyldt. 3. For operationer vedrørende
pr-aktiviteter kan der afholdes udgifter uden for Unionen, forudsat at de
forpligtelser, der er fastlagt i stk. 2, litra a), og betingelserne med hensyn
til forvaltning, kontrol og revision for så vidt angår operationen er opfyldt. 4.
Stk. 1, 2 og 3 finder ikke anvendelse på programmer
under målet om europæisk territorialt samarbejde eller på ESF. Artikel 61
Operationers varighed 1. En operation, som omfatter
investeringer i infrastruktur eller produktive investeringer, tilbagebetaler
bidrager fra FSR-fondene, hvis den i de første fem år efter den endelige
betaling til støttemodtageren eller inden den frist, der er fastsat i
statsstøttereglerne, hvis det er relevant, udsættes for: a) ophør med eller flytning af en
produktionsaktivitet b) en ændring i ejendomsretten til et
infrastrukturelement, som giver en virksomhed eller et offentligt organ en
uretmæssig fordel, eller c) en væsentlig ændring, der berører dens
art, mål eller gennemførelsesvilkår, som ville føre til underminering af
operationens oprindelige mål. Uberettiget udbetalte beløb i forbindelse med
operationen inddrives af medlemsstaten. 2. Operationer, der støttes af
ESF, og operationer, der støttes af de andre FSR-fonde, og som ikke er
investeringer i infrastruktur og produktive investeringer, tilbagebetaler kun
bidrag fra fonden, hvis de er underlagt en forpligtelse til fastholdelse af
investeringer efter de gældende statsstøtteregler, og hvis de udsættes for et
ophør med en produktionsaktivitet inden for det tidsrum, der er fastsat i
nævnte regler. 3. Stk. 1 og 2 finder ikke
anvendelse på bidrag til eller fra finansielle instrumenter eller på
operationer, der udsættes for et ophør med produktionsaktivitet, der skyldes en
konkurs, i forbindelse med hvilken der ikke er begået svigagtige handlinger. 4. Stk.
1 og 2 finder ikke anvendelse på fysiske personer, der modtager
investeringsstøtte, og som, efter at investeringsoperationen er fuldført,
bliver berettiget til støtte fra og modtager støtte fra EGF (forordning (EU)
nr. .../2012 om en europæisk globaliseringsfond), hvis den pågældende
investering er direkte knyttet til en type aktivitet, der er er anerkendt som
værende berettiget til EGF-støtte.
AFSNIT VIII
FORVALTNING OG KONTROL KAPITEL I
Forvaltnings- og kontrolsystemer Artikel 62
Generelle principper for
forvaltnings- og kontrolsystemer Forvaltnings- og kontrolsystemer skal omfatte: a) en beskrivelse af de funktioner, der
udføres af de enkelte forvaltnings- og kontrolorganer, og fordeling af
funktionerne inden for hvert organ b) overholdelse af princippet om
adskillelse af funktioner mellem og inden for sådanne organer c) procedurer til sikring af, at de
udgifter, der anmeldes, er korrekte og formelt rigtige d) edb-systemer til regnskabsføring,
oplagring og overførsel af finansielle data og data om indikatorer med henblik
på overvågning og rapportering e) rapporterings- og
overvågningssystemer, når det ansvarlige organ uddelegerer udførelse af opgaver
til et andet organ f) ordninger for revision af
rapporterings- og overvågningssystemernes funktion g) systemer og procedurer til sikring
af et passende revisionsspor h) forebyggelse, afsløring og
korrigering af uregelmæssigheder, herunder svig, og inddrivelse af uretmæssigt
udbetalte beløb, inkl. eventuelle renter. Artikel 63
Medlemsstaternes
ansvarsområder 1. Medlemsstaterne opfylder
deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtager sig det
deraf følgende ansvar som fastsat i reglerne om delt forvaltning i
finansforordningen og de fondsspecifikke regler. I overensstemmelse med
princippet om delt forvaltning har medlemsstaterne ansvaret for forvaltningen
og kontrollen af programmerne. 2. Medlemsstaterne sikrer, at
deres forvaltnings- og kontrolsystemer for programmerne er blevet etableret i
henhold til de fondsspecifikke regler, og at systemerne fungerer effektivt. 3. Medlemsstaterne udarbejder og
gennemfører en procedure for uafhængig undersøgelse og tvistbilæggelse
vedrørende udvælgelsen og gennemførelsen af operationer, der medfinansieres af
FSR-fondene. Medlemsstaterne indberetter resultaterne af sådanne undersøgelser
til Kommissionen efter anmodning. 4. Al officiel udveksling af
oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen foregår med brug af et
elektronisk dataudvekslingssystem, som Kommissionen har oprettet.
KAPITEL II
Godkendelse af forvaltnings- og kontrolorganer Artikel 64
Godkendelse
og samordning 1. I overensstemmelse med
artikel 56, stk. 3, i finansforordningen skal hvert enkelt organ med ansvar for
forvaltning og kontrol af udgifterne under FSR-fonden være godkendt ved en
formel afgørelse udstedt af en godkendelsesmyndighed på ministerplan. 2. Der udstedes godkendelse,
forudsat at organet opfylder de godkendelsesbetingelser med hensyn til interne
forhold, kontrolaktiviteter, information og kommunikation og overvågning, der
er fastsat i de fondsspecifikke regler. 3. Godkendelse baseres på en
udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan, som vurderer, om organet opfylder
godkendelseskriterierne. Det uafhængige revisionsorgan udfører sit arbejde i
overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder. 4. Godkendelsesmyndigheden
superviserer det godkendte organ og trækker godkendelsen tilbage ved en formel
afgørelse, hvis et eller flere af godkendelseskriterierne ikke længere er
opfyldt, medmindre organet træffer de fornødne korrigerende foranstaltninger
inden for en undersøgelsesperiode, der skal fastlægges af
godkendelsesmyndigheden på grundlag af problemets omfang. Godkendelsesmyndigheden
underretter i givet fald straks Kommissionen om fastsættelse af en
undersøgelsesperiode for et godkendt organ og om en eventuel afgørelse om
tilbagetrækning af godkendelsen. 5. Medlemsstaten kan udpege et
koordineringsorgan, der har til opgave at have kontakt med og give oplysninger
til Kommissionen, fremme en harmoniseret anvendelse af EU-bestemmelserne,
udarbejde en sammenfattende rapport med en oversigt på nationalt plan over alle
forvaltningserklæringer og revisionserklæringer og samordne gennemførelsen af
korrigerende foranstaltninger vedrørende mangler af fælles karakter. 6. Uden at de fondsspecifikke
regler derved tilsidesættes, er de organer, der skal godkendes i henhold til
stk. 1: a) for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden: forvaltningsmyndighederne
og eventuelle attesteringsmyndigheder b) for ELFUL og EHFF: betalingsorganerne.
KAPITEL III
Kommissionens beføjelser og ansvarsområder Artikel 65
Kommissionens beføjelser og
ansvarsområder 1. Kommissionen sikrer sig på grundlag af de foreliggende oplysninger,
herunder godkendelsesproceduren, den årlige forvaltningserklæring, de årlige
kontrolrapporter, den årlige revisionsudtalelse og den årlige
gennemførelsesrapport og revisioner foretaget af nationale organer og
EU-organer, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer,
der er i overensstemmelse med denne forordning og de fondsspecifikke regler, og
at disse systemer fungerer effektivt under gennemførelsen af programmerne. 2. Uden at dette berører
medlemsstaternes revisioner, kan tjenestemænd ved Kommissionen eller
bemyndigede kommissionsrepræsentanter efter at have givet et passende varsel
herom foretage revisioner eller kontrol på stedet. Sådanne revisioner eller
kontroller kan bl.a. omfatte verificering af, om forvaltnings- og
kontrolsystemerne i et program eller en del heraf fungerer effektivt,
operationer og vurdering af, om den finansielle forvaltning af operationer
eller programmer er forsvarlig. Medlemsstatens embedsmænd eller bemyndigede
repræsentanter kan deltage i sådanne revisioner. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede
kommissionsrepræsentanter, der har den behørige beføjelse til at foretage
revision på stedet, skal have adgang til alle fortegnelser, dokumenter og
metadata, uanset hvilket medium de er lagret på, vedrørende operationer støttet
af FSR-fondene eller forvaltnings- og kontrolsystemerne. Medlemsstaterne
udleverer genparter af disse fortegnelser, dokumenter og metadata til
Kommissionen efter anmodning. Beføjelserne fastsat i dette stykke berører ikke
anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er
forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lov. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter
deltager bl.a. ikke i besøg på privat bopæl eller formel udspørgning af
personer inden for rammerne af national lovgivning. De skal dog have adgang til
de oplysninger, der således tilvejebringes. 3. Kommissionen kan kræve, at en
medlemsstat træffer de fornødne foranstaltninger for at sikre, at deres
forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer effektivt, eller at udgifterne er
korrekte, i overensstemmelse med de fondsspecifikke regler. 4. Kommissionen kan kræve, at en
medlemsstat undersøger en klage indgivet til Kommissionen vedrørende udvælgelsen
og gennemførelsen af operationer, der medfinansieres af FSR-fondene, eller
forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde.
AFSNIT IX
FINANSIEL FORVALTNING, REGNSKABSAFSLUTNING OG FINANSIELLE KORREKTIONER,
FRIGØRELSE KAPITEL I
Finansiel forvaltning Artikel
66
Budgetforpligtelser Unionens budgetforpligtelser i forbindelse med
de enkelte programmer indgås i årlige rater for hver fond i perioden mellem den
1. januar 2014 og den 31. december 2020. Kommissionens
afgørelse om vedtagelse af et program udgør en finansieringsafgørelse, jf.
finansforordningens artikel 75, stk. 2, og når den er meddelt den pågældende
medlemsstat, udgør den en retlig forpligtelse i finansforordningens forstand. For hvert program følger budgetforpligtelsen
vedrørende første rate efter Kommissionens vedtagelse af programmet. Budgetforpligtelserne vedrørende de
efterfølgende rater indgås af Kommissionen inden den 1. maj hvert år på
grundlag af den afgørelse, der er omhandlet i stk. 2, undtagen hvis
finansforordningens artikel 13 finder anvendelse. Hvad angår resultatreserverne og vækst- og
konkurrenceevnereserverne følger budgetforpligtelsen efter Kommissionens
afgørelse om vedtagelse af programmet. Artikel 67
Fælles regler for betalinger 1. Kommissionens betalinger af
FSR-fondsbidraget til hvert enkelt program foretages i overensstemmelse med
budgetbevillingerne, forudsat at der er midler til rådighed. Hver betaling
opføres under den tidligst indgåede budgetforpligtelse for den pågældende fond.
2. Betalingerne tager form af forfinansiering,
mellemliggende betalinger og betaling af den årlige saldo, hvis det er
relevant, og den endelige saldo. 3. Hvad angår støtteformer i
henhold til artikel 57, stk. 1, litra b), c) og d), betragtes beløb udbetalt
til støttemodtageren som støtteberettigede udgifter. Artikel 68
Fælles regler for beregning
af mellemliggende betalinger og betaling af den årlige saldo, hvis det er
relevant, og den endelige saldo De fondsspecifikke regler skal indeholde
bestemmelser om beregning af det beløb, der refunderes som mellemliggende
betalinger og betaling af den årlige saldo, hvis det er relevant, og den
endelige saldo. Dette beløb skal være en funktion af den specifikke
medfinansieringssats, der gælder for den støtteberettigede udgift. Artikel 69
Betalingsanmodninger 1. Den specifikke procedure for
betalingsanmodninger og de oplysninger, der skal gives i den forbindelse,
fastlægges i de fondsspecifikke regler. 2. Betalingsanmodningen, der
skal indsendes til Kommissionen, skal give alle de oplysninger, der er
nødvendige for, at Kommissionen kan opstille et regnskab, jf. artikel [...] i
finansforordningen. Artikel 70
Sammenlægning af
forfinansiering og mellemliggende betalinger 1. Kommissionens forfinansiering
og mellemliggende betalinger og, hvis det er relevant, den årlige saldo må
sammenlagt ikke overstige 95 % af bidraget fra FSR-fondene til programmet. 2. Når loftet på 95 % er
nået, fortsætter medlemsstaterne med at sende betalingsanmodninger til
Kommissionen. Artikel 71
Anvendelse af euroen Beløbene i medlemsstaternes fremlagte
programmer, udgiftsoverslag, udgiftsoversigter, betalingsanmodninger,
årsregnskaber og udgifter angivet i de årlige og endelige rapporter om
gennemførelsen udtrykkes i euro. Artikel 72
Betaling af første
forfinansiering 1. Efter at Kommissionen har
truffet afgørelse om vedtagelse af programmet, betaler Kommissionen et første
forfinansieringsbeløb for hele programmeringsperioden. Dette første
forfinansieringsbeløb betales i rater efter de budgetmæssige behov. Raterne
fastlægges i de fondsspecifikke regler. 2. Forfinansieringen må kun
anvendes til at foretage betalinger til støttemodtagerne som led i
gennemførelsen af programmet. Den stilles straks til rådighed for det
ansvarlige organ til dette formål. Artikel 73
Udligning af første
forfinansiering Det beløb, der er udbetalt som første
forfinansiering, skal være udlignet fuldstændigt i Kommissionens regnskab,
senest når programmet afsluttes. Artikel 74
Afbrydelse af
betalingsfristen 1. Betalingsfristen for en
mellemliggende betalingsanmodning kan afbrydes af den ved delegation
bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen i en
periode på højst ni måneder, hvis: a) der ifølge oplysninger fra et nationalt
revisionsorgan eller EU-revisionsorgan er begrundet mistanke om, at der er
alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet b) den ved delegation bemyndigede
anvisningsberettigede skal foretage supplerende verificering som følge af
oplysninger, han modtager, og hvorved han bliver opmærksom på, at der til
udgifterne i en betalingsanmodning knytter sig en uregelmæssighed med alvorlige
finansielle konsekvenser c) et af de dokumenter, der kræves i henhold
til aftalens artikel 75, stk. 1, ikke er forelagt. 2. Den ved delegation
bemyndigede anvisningsberettigede kan lade afbrydelsen omfatte kun den del af
udgifterne, som er omfattet af den betalingsanmodning, der er berørt af de i
stk. 1 omhandlede elementer. Den ved delegation bemyndigede
anvisningsberettigede underretter straks medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden
om årsagen til afbrydelsen og beder dem rette op på situationen. Afbrydelsen
bringes til ophør af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, så
snart de fornødne foranstaltninger er truffet. KAPITEL II
Regnskabsafslutning og finansielle korrektioner Artikel 75
Fremlæggelse af oplysninger 1. Senest den 1. februar i året
efter afslutningen af et regnskabsår forelægger medlemsstaten Kommissionen
følgende dokumenter og oplysninger i overensstemmelse med artikel 56 i
finansforordningen: a) de attesterede årsregnskaber fra de
relevante organer godkendt i henhold til artikel 64 b) forvaltningserklæringen om
årsregnskabernes fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed og rigtighed, de
interne kontrolsystemers korrekte funktionsmåde samt de underliggende
transaktioners lovlighed og formelle rigtighed og overholdelsen af princippet
om forsvarlig økonomisk forvaltning c) en oversigt over alle foreliggende
revisioner og udførte kontroller, herunder en analyse af systematiske eller
tilbagevendende svagheder samt de korrigerende foranstaltninger, der er truffet
eller planlagt d) en udtalelse fra det udpegede uafhængige
revisionsorgan vedrørende forvaltningserklæringen om årsregnskabernes
fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed og rigtighed, de interne
kontrolsystemers korrekte funktionsmåde samt de underliggende transaktioners
lovlighed og formelle rigtighed og overholdelsen af princippet om forsvarlig
økonomisk forvaltning ledsaget af en kontrolrapport med angivelse af
resultaterne af de revisioner, der er foretaget vedrørende det regnskabsår,
udtalelsen vedrører. 2. Efter anmodning fra
Kommissionen skal medlemsstaten give Kommissionen yderligere oplysninger. Hvis
en medlemsstat ikke forelægger de ønskede oplysninger inden for den frist, der
er fastsat af Kommissionen, kan Kommissionen træffe sin afgørelse om
regnskabsafslutningen på grundlag af de oplysninger, den er i besiddelse af. 3. Senest [den 15. februar] i
året efter afslutningen af et regnskabsår forelægger medlemsstaten Kommissionen
en sammenfattende rapport i overensstemmelse med artikel 56, stk. 5, andet
afsnit, i finansforordningen. Artikel 76
Regnskabsafslutning 1. Senest den 30. april i året
efter afslutningen af et regnskabsår træffer Kommissionen i overensstemmelse
med de fondsspecifikke regler afgørelse om afslutning af regnskaberne for de
relevante organer godkendt i henhold til artikel 64 for hvert program. I
beslutningen om regnskabsafslutning tages der hensyn til, om de forelagte
årsregnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, hvilket dog er ikke til
hinder for eventuelle senere finansielle korrektioner. 2. Procedurerne for årlig
regnskabsafslutning fastsættes i de fondsspecifikke regler. Artikel 77
Kommissionens finansielle
korrektioner 1. Kommissionen foretager finansielle
korrektioner ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et program
og foretage inddrivelse fra medlemsstaten for at udelukke udgifter, som
overtræder gældende EU-ret og national ret, fra EU-finansiering, idet dette
også omfatter mangler ved medlemsstaterne forvaltnings- og kontrolsystemer, der
er konstateret af Kommissionen eller Den Europæiske Revisionsret. 2. En overtrædelse af gældende
EU-ret eller national ret medfører kun en finansiel korrektion, hvis en af
følgende betingelser er opfyldt: a) Overtrædelsen skal have eller kunne have
påvirket det ansvarlige organs valg af en operation til at modtage støtte fra
FSR-fondene. b) Der er risiko for, at overtrædelsen har
eller kunne have påvirket størrelsen af de udgifter, som er anmeldt med henblik
på refusion fra EU-budgettet. 3. Når Kommissionen fastsætter
en finansiel korrektions størrelse, jf. stk. 1, tager den hensyn til arten og
betydningen af overtrædelsen af gældende EU-ret eller national ret og de
finansielle virkninger for EU-budgettet. 4. Kriterier og procedurer for
anvendelse af finansielle korrektioner fastsættes i de fondsspecifikke regler.
Kapitel III
Frigørelse Artikel 78
Principper 1. Alle programmer underlægges
en frigørelsesprocedure, der fastlægges ud fra, at beløb knyttet til en
forpligtelse, som ikke er omfattet forfinansiering eller en betalingsanmodning
inden for en nærmere fastsat periode, frigøres. 2. Forpligtelsen vedrørende
periodens sidste år frigøres i henhold til de regler, der skal følges med
henblik på afslutning af programmerne. 3. De fondsspecifikke regler
skal indeholde præcise bestemmelser om anvendelse af frigørelsesreglen for hver
enkelt FSR-fond. 4. Den del af forpligtelserne,
som stadig er åben, frigøres, hvis nogle af de dokumenter, der kræves til
afslutningen, ikke er forelagt for Kommissionen inden de frister, der er
fastsat i de fondsspecifikke regler. Artikel 79
Undtagelse fra frigørelsen 1. Det beløb, frigørelsen
berører, nedsættes med de beløb, som det ansvarlige organ ikke har været i stand
til at anmelde til Kommissionen på grund af: a) operationer, der er
suspenderet af en retslig procedure eller en rekurs med opsættende virkning,
eller b) force majeure, der i
væsentlig grad berører gennemførelsen af hele eller en del af programmet. De nationale
myndigheder, som påberåber sig force majeure, skal påvise dens direkte
konsekvenser for gennemførelsen af hele eller en del af programmet. Der kan anmodes om nedsættelse én gang, hvis
suspensionen eller force majeure-forholdet har varet indtil et år, eller flere
gange svarende til varigheden af force majeure-forholdet eller antallet af år
mellem datoen for den retslige eller administrative beslutning om at suspendere
gennemførelsen af operationen og datoen for den endelige retslige eller
administrative beslutning. 2. Senest den 31. januar sender
medlemsstaten Kommissionen oplysninger om de undtagelser, der er omhandlet i
stk. 1, for det beløb, der anmeldes ved udgangen af foregående år. Artikel 80
Procedure 1. Kommissionen underretter
medlemsstaten og forvaltningsyndigheden i god tid, når der er risiko for
frigørelse efter artikel 78. 2. På grundlag af de
oplysninger, Kommissionen har pr. 31. januar, underretter den medlemsstaten og
forvaltningsmyndigheden om frigørelsesbeløbet på grundlag af de oplysninger,
som den er i besiddelse af. 3. Medlemsstaten har to måneder
til at godkende frigørelsesbeløbet eller fremsætte sine bemærkninger. 4. Senest den 30. juni
forelægger medlemsstaten Kommissionen en revideret finansieringsplan, der
afspejler det nedsatte støttebeløb for et eller flere prioriteter under
programmet. Hvis en sådan forelæggelse ikke finder sted, reviderer Kommissionen
finansieringsplanen ved at reducere bidraget fra FSR-fondene for det pågældende
finansår. Denne reduktion fordeles forholdsmæssigt på hver prioritet. 5. Kommissionen ændrer ved hjælp
af gennemførelsesretsakter afgørelsen om vedtagelse af programmet senest den
30. september. TREDJE DEL
GENERELLE BESTEMMELSER FOR EFRU, ESF OG SAMHØRIGHEDSFONDEN AFSNIT I
MÅL OG FINANSIEL RAMME
KAPITEL I
Opgaver, mål og støttens geografiske dækning Artikel 81
Opgaver og mål 1. Fondene bidrager til at
udvikle og fortsætte EU-indsatsen for at styrke den økonomiske, sociale og
territoriale samhørighed i overensstemmelse med traktatens artikel 174. Foranstaltninger, der støttes af fondene, bidrager
til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. 2. I det øjemed forfølges
følgende mål: a) "investeringer
i vækst og beskæftigelse" i medlemsstaterne og regionerne (støttes af alle
fondene) og b) "europæisk
territorialt samarbejde" (støttes af EFRU). Artikel 82
Investeringer i vækst og
beskæftigelse 1. Strukturfondene støtter målet
om investeringer i vækst og beskæftigelse i alle regioner på niveau 2 i den fælles
nomenklatur for statistiske territoriale enheder (i det følgende benævnt
"NUTS 2"), jf. forordning (EF) nr. 1059/2003. 2. Midlerne til målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse fordeles blandt følgende tre kategorier
af NUTS 2-regioner: a) mindre udviklede regioner, hvis BNP pr.
indbygger er mindre end 75 % af det gennemsnitlige BNP i EU-27 b) overgangsregioner, hvis BNP pr. indbygger
er mellem 75 % og 90 % af det gennemsnitlige BNP i EU-27 c) mere udviklede regioner, hvis BNP pr.
indbygger er over 90 % af det gennemsnitlige BNP i EU-27. De tre kategorier af regioner afgrænses på
grundlag af, hvordan deres BNP pr. indbygger, målt i købekraftspariteter og
beregnet på grundlag af EU-tal for perioden 2006-2008, relaterer sig til det
gennemsnitlige BNP i EU-27 i samme referenceperiode. 3. Samhørighedsfonden støtter de
medlemsstater, hvis bruttonationalindkomst (BNI) pr. indbygger, målt i
købekraftspariteter og beregnet på grundlag af EU-tal for perioden 2007-2009,
er mindre end 90 % af den gennemsnitlige BNI pr. indbygger i EU-27 i samme
referenceperiode. De medlemsstater, der er berettiget til støtte fra
Samhørighedsfonden i 2013, men hvis nominelle BNI pr. indbygger overstiger
90 % af den gennemsnitlige BNI pr. indbygger i EU-27, beregnet i henhold
til første afsnit, modtager støtte fra Samhørighedsfonden på særlig
overgangsbasis. 4. Umiddelbart efter denne
forordnings ikrafttræden vedtager Kommissionen en afgørelse i form af en
gennemførelsesretsakt med en liste over de regioner, der opfylder kriterierne
for de tre regionskategorier omhandlet i stk. 2, og de medlemsstater, der
opfylder kriterierne i stk. 3. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter
undersøgelsesproceduren i artikel 143, stk. 3. Denne liste er gyldig
fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. 5. I 2017 revurderer
Kommissionen, hvorvidt medlemsstaterne er berettiget til støtte fra
Samhørighedsfonden, på grundlag af Unionens BNI-tal for perioden 2013-2015 for
EU-27. De medlemsstater, hvis nominelle BNI pr. indbygger overstiger 90 %
af den gennemsnitlige BNI pr. indbygger i EU-27, modtager støtte fra
Samhørighedsfonden på særlig overgangsbasis.
KAPITEL II
Finansiel ramme Artikel 83
Samlede midler 1. De samlede midler, der er til
rådighed til fondenes budgetmæssige forpligtelser i perioden 2014-2020, er på
336 020 492 848 EUR i 2011-priser med den årlige fordeling, der
er vist i bilag II. Med henblik på programmering og efterfølgende optagelse i
Unionens almindelige budget indekseres beløbet med 2 % årligt. 2. Kommissionen vedtager en
afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt om den årlige fordeling af de
samlede midler pr. medlemsstat, jf. dog stk. 3 i nærværende artikel og artikel
84, stk. 7. 3. 0,35 % af de samlede
midler afsættes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ. Artikel 84
Midler til investeringer i
vækst og beskæftigelse og til europæisk territorialt samarbejde 1. Midlerne til målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse udgør 96,52 % af de samlede midler (dvs.
i alt 324 320 492 844 EUR) og fordeles således: a) 50,13 % (dvs. i alt 162 589 839 384 EUR)
til mindre udviklede regioner b) 12,01 % (dvs. i alt 38 951 564 661 EUR)
til overgangsregioner c) 16,39 % (dvs. i alt 53 142 922 017 EUR)
til mere udviklede regioner d) 21,19 % (dvs. i alt 68 710 486 782 EUR)
til medlemsstater, der modtager støtte fra Samhørighedsfonden e) 0,29 % (dvs. i alt 925 680 000 EUR) som
supplerende støtte til regioner i den yderste periferi, der er fastlagt i
traktatens artikel 349, og de NUTS 2-regioner, der opfylder kriterierne i
artikel 2 i protokol 6 til traktaten om Østrigs, Finlands og Sveriges
tiltrædelse. Alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i perioden
2007-2013 var mindre end 75 % af EU-25-gennemsnittet i referenceperioden,
men hvis BNP pr. indbygger er over 75 % af EU-27-gennemsnittet for BNP,
modtager en strukturfondstildeling på mindst to tredjedele af deres tildeling
for 2007-2013. 2. Følgende kriterier anvendes
til fordeling mellem medlemsstaterne: a) støtteberettiget befolkning, regional
velstand, national velstand og arbejdsløshedsprocent for de mindre udviklede
regioner og overgangsregionerne b) støtteberettiget befolkning, regional
velstand, arbejdsløshedsprocent, beskæftigelsesfrekvens, uddannelsesniveau og
befolkningstæthed for mere udviklede regioner c) befolkning, national velstand og areal
for Samhørighedsfonden. 3. Mindst 25 % af
strukturfondsmidlerne til de mindre udviklede regioner, 40 % til
overgangsregionerne og 52 % for mere udviklede regioner i hver medlemsstat
tildeles ESF. Støtten til en medlemsstat via [instrumentet for fødevarer til
socialt dårligt stillede] anses i denne bestemmelse for at udgøre en andel af
de strukturfondsmidler, der tildeles ESF. 4. Støtten fra
Samhørighedsfonden til transportinfrastrukturer under Connecting Europe-faciliteten
udgør 10 000 000 000 EUR. Kommissionen vedtager en afgørelse i form af en
gennemførelsesretsakt om fastsættelse af de beløb, der skal overføres fra hver
medlemsstats samhørighedsfondstildeling for hele perioden.
De enkelte medlemsstaters samhørighedsfondstildeling reduceres tilsvarende. De årlige bevillinger svarende til støtten fra
Samhørighedsfonden, der er omhandlet i første afsnit, opføres på de relevante
budgetposter for Connecting Europe-faciliteten fra regnskabsåret 2014. Støtten fra Samhørighedsfonden under Connecting
Europe-faciliteten gennemføres i overensstemmelse med artikel [13] i forordning
(EU) nr. [...]/2012 om oprettelse af Connecting Europe-faciliteten[34] hvad angår projekter, der er anført i bilag
I til nævnte forordning, idet der gives størst mulig prioritet til projekter,
der overholder lofterne for nationale tildelinger under Samhørighedsfonden. 5. Støtten fra strukturfondene
til [fødevarer til socialt dårligt stillede] under målet om investeringer i
vækst og beskæftigelse udgør 2 500 000 000 EUR. Kommissionen vedtager en afgørelse i form af en
gennemførelsesretsakt om fastsættelse af de beløb, der skal overføres fra hver
medlemsstats strukturfondstildeling for hele perioden i hver medlemsstat. De enkelte medlemsstaters strukturfondstildeling reduceres tilsvarende. De årlige bevillinger svarende til støtten fra
strukturfondene, der er omhandlet i første afsnit, opføres på de relevante
budgetposter for [instrumentet for fødevarer til socialt dårligt stillede] fra
og med regnskabsåret 2014. 6. 5 % af midlerne til
målet om investeringer i vækst og beskæftigelse udgør resultatreserven, som
fordeles i overensstemmelse med artikel 19. 7. 0,2 % af EFRU-midlerne
til målet om investeringer i vækst og beskæftigelse tildeles nyskabende
foranstaltninger på Kommissionens initiativ inden for området bæredygtig
byudvikling. 8. Midlerne til målet om
europæisk territorialt samarbejde udgør 3,48 % af de samlede midler, der er til
rådighed til budgetmæssige forpligtelser fra fondene i perioden 2014-2020 (dvs.
i alt 11 700 000 004 EUR). Artikel 85
Ikke-overførbare midler 1.
De samlede bevillinger, der er fordelt mellem de
enkelte medlemsstater for så vidt angår mindre udviklede regioner,
overgangsregioner og mere udviklede regioner, må ikke overføres mellem de
forskellige kategorier af regioner. 2.
Uanset stk. 1 kan Kommissionen under behørigt
begrundede omstændigheder, der er knyttet til gennemførelsen af et eller flere
tematiske mål, acceptere forslag fra en medlemsstat i dens første forelæggelse
af partnerskabsaftalen om at overføre op til 2 % af den samlede bevilling for
en kategori af regioner til andre kategorier af regioner. Artikel 86
Additionalitet 1. I denne artikel forstås ved: 1) "offentlige eller tilsvarende
strukturelle udgifter": faste bruttoinvesteringer foretaget af offentlig
forvaltning og service indberettet i stabilitets- og konvergensprogrammerne,
der er udarbejdet af medlemsstaterne i henhold til Rådets forordning (EF) nr.
1466/97[35]
med henblik på at fremlægge deres mellemsigtede budgetstrategi 2) "faste aktiver": materielle
eller immaterielle aktiver, der er resultatet af produktionsprocesser og
anvendes flere gange eller permanent i andre produktionsprocesser i over ét år. 3) "faste bruttoinvesteringer"[36]: alle residente producenters anskaffelser
minus afhændelser af faste aktiver i en given periode, plus visse tillæg til
værdien af ikke-producerede aktiver, tilvejebragt gennem en producents eller
institutionelle enheders produktive aktivitet 4) "offentlig forvaltning og
service": samtlige institutionelle enheder, som foruden deres politiske
ansvar og deres rolle med hensyn til økonomisk regulering leverer hovedsagelig
ikke-markedsmæssige tjenester (eventuelt varer) til individuelt eller
kollektivt forbrug og omfordeler indkomst og formue[37]. 2. Støtte fra fondene til målet
om investeringer i vækst og beskæftigelse må ikke erstatte en medlemsstats
offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter. 3. Medlemsstaterne opretholder
for perioden 2014-2020 et niveau for de offentlige eller tilsvarende
strukturelle udgifter, som er mindst lig med det referenceniveau, der er
fastsat i partnerskabsaftalen. Referenceniveauet i gennemsnit pr. år for de
offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for perioden 2014-2020
fastsættes i partnerskabsaftalen på grundlag af Kommissionens forudgående
verificering af oplysningerne i partnerskabsaftalen under hensyntagen til det
gennemsnitlige niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter
pr. år i perioden 2007-2013. Kommissionen og medlemsstaterne tager hensyn til
de almindelige makroøkonomiske betingelser og særlige eller ekstraordinære
omstændigheder, såsom privatiseringer og et ekstraordinært niveau for de
offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter for en medlemsstat i
perioden 2007-2013. De skal tage ligeledes hensyn til
ændringer i de nationale tildelinger fra strukturfondene sammenlignet med
perioden 2007-2013. 4. Verificering af, om det
niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter under målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse, som er blevet bibeholdt i perioden, må
kun finde sted i de medlemsstater, hvor mindre udviklede regioner og
overgangsregioner mindst omfatter 15 % af den samlede befolkning. I de medlemsstater, hvor mindre udviklede regioner
og overgangsregioner mindst omfatter 70 % af befolkningen, foretages
verificeringen på nationalt plan. I de medlemsstater, hvor mindre udviklede regioner
og overgangsregioner omfatter mere end 15 % og mindre end 70 % af befolkningen,
foretages verificeringen på nationalt og regionalt plan. Med
henblik herpå skal medlemsstaterne give Kommissionen oplysninger om udgifterne
i de mindre udviklede regioner og overgangsregionerne på hvert trin i
verificeringsprocessen. 5. Verificeringen af, om det
niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter under målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse, som er blevet bibeholdt, foretages, når
partnerskabsaftalen forelægges (forudgående kontrol), i 2018 (midtvejskontrol)
og i 2022 (efterfølgende kontrol). De nærmere bestemmelser om verificering af
additionalitet er fastsat i punkt 2 i bilag III. 6. Hvis Kommissionen ved den
efterfølgende verificering fastslår, at en medlemsstat ikke har bibeholdt det
niveau for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter under målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse, som er anført i partnerskabsaftalen,
jf. bilag III, kan Kommissionen foretage en finansiel korrektion. Når der
træffes beslutning om, hvorvidt der skal foretages en finansiel korrektion, vil
Kommissionen tage hensyn til, om medlemsstatens økonomiske situation har ændret
sig væsentligt siden midtvejsverificeringen, og om ændringen blev taget i
betragtning på det pågældende tidspunkt. De nærmere bestemmelser om satser for
finansiel korrektion er fastsat i punkt 3 i bilag III. 7. Stk. 1-6 finder ikke
anvendelse på operationelle programmer under målet om europæisk territorialt
samarbejde. AFSNIT II
PROGRAMMERING KAPITEL I
Generelle bestemmelser om fondene Artikel 87
Indhold i og vedtagelse af
operationelle programmer under målet om investeringer i vækst og beskæftigelse 1. Et operationelt program
omfatter prioriterede felter. Et prioriteret felt skal vedrøre én fond for en
regionskategori og svare til et tematisk mål, jf. dog artikel 52, og omfatte en
eller flere investeringsprioriteter under det tematiske mål i overensstemmelse
med de fondsspecifikke regler. For ESF kan et prioriteret felt i behørigt
begrundede tilfælde kombinere investeringsprioriteter fra forskellige tematiske
mål, der er fastsat i artikel 9, nr. 8)-11), for at lette deres bidrag til
andre prioriterede felter. 2. Et operationelt program
indeholder: a) en strategi for det operationelle
programs bidrag til EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv
vækst, herunder: i) en identifikation
af behov vedrørende de udfordringer, der er identificeret i de landespecifikke
henstillinger og de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens
økonomiske politikker i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og
rådshenstillingerne, som medlemsstaterne skal tage hensyn til i deres
beskæftigelsespolitikker, vedtaget i henhold til traktatens artikel 148, stk.
4, og under hensyntagen til nationale og regionale behov ii) en begrundelse for
valget af tematiske mål og modsvarende investeringsprioriteter under
hensyntagen til partnerskabsaftalen og resultaterne af forhåndsevalueringen b) for hvert prioriteret felt: i) investeringsprioriteringerne
og de modsvarende specifikke mål ii) de fælles og
specifikke output- og resultatindikatorer og, hvor det er relevant, en
referenceværdi og en kvantificeret målværdi i overensstemmelse med de
fondsspecifikke regler iii) en beskrivelse af
de aktioner, der skal støttes, herunder identifikation af de vigtigste
målgrupper, specifikke geografiske områder, der fokuseres på, og typer af
støttemodtagere, hvor det er relevant, og den planlagte anvendelse af
finansielle instrumenter iv) de modsvarende
interventionskategorier baseret på en nomenklatur, der vedtages af Kommissionen
ved hjælp af gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel
141, stk. 3, og en vejledende fordeling af de programmerede midler c) bidraget til den integrerede tilgang for
territorial udvikling, der er fastsat i partnerskabsaftalen, herunder i) de mekanismer, der
sikrer koordinering mellem fondene, ELFUL, EHFF og andre
EU-finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter samt EIB ii) hvis det er
relevant, en planlagt integreret tilgang vedrørende den territoriale udvikling
i byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder og områder med
særlige territoriale karakteristika, navnlig ordninger for gennemførelse af
artikel 28 og 29 iii) listen over byer,
hvor integrerede aktioner for bæredygtig byudvikling vil blive gennemført, den
vejledende årlige tildeling af EFRU-støtte til disse aktioner, herunder
midlerne uddelegeret til byer med henblik på forvaltning i henhold til artikel
7, stk. 2, i forordning (EU) nr. [EFRU] og den vejledende årlige tildeling af
ESF-støtte til integrerede aktioner iv) identifikation af de
områder, hvor der skal gennemføres lokaludvikling styret af lokalsamfundet v) ordningerne for
interregionale og tværnationale foranstaltninger med støttemodtagere beliggende
i mindst én anden medlemsstat vi) hvis det er
relevant, de planlagte interventioners bidrag til makroregionale strategier og
havområdestrategier d) bidraget til den integrerede tilgang, der
er fastlagt i partnerskabsaftalen, til at imødekomme de specifikke behov i de
geografiske områder, der er mest berørte af fattigdom, eller hos målgrupper med
størst risiko for forskelsbehandling eller udstødelse med særligt fokus på
marginaliserede befolkningsgrupper, herunder den vejledende finansielle
tildeling e) ordninger, der skal sikre en effektiv
gennemførelse af fondene, herunder: i) en resultatramme i
overensstemmelse med artikel 19, stk. 1 ii) for hver
forhåndsbetingelse fastlagt i overensstemmelse med bilag IV, som ikke er
opfyldt på datoen for forelæggelsen af partnerskabsaftalen og det operationelle
program, en beskrivelse af foranstaltningerne for at opfylde
forhåndsbetingelsen og en tidsplan for gennemførelse deraf iii) de
foranstaltninger, der træffes for at inddrage partnere i udarbejdelsen af det
operationelle program, og partnernes rolle i gennemførelsen, overvågningen og
evalueringen af det operationelle program f) ordninger, der skal sikre en effektiv
gennemførelse af fondene, herunder: i) den planlagte
anvendelse af teknisk bistand, herunder foranstaltninger for at styrke
myndighedernes og støttemodtagernes administrative kapacitet med de relevante
oplysninger omhandlet i stk. 2, litra b), for det pågældende prioriterede felt ii) en vurdering af
den administrative byrde for støttemodtagerne og de planlagte foranstaltninger
til at nå en reduktion med angivelse af mål iii) en liste over
store projekter, for hvilke den forventede startdato for gennemførelsen af de
vigtigste arbejder ligger før den 1. januar 2018 g) en finansieringsplan, der indeholder to
tabeller: i) en tabel med
angivelse for hvert år, jf. artikel 53, 110 og 111, af den samlede bevilling,
der påtænkes afsat som bidrag fra hver fond ii) en tabel, som for
hele programmeringsperioden, for det operationelle program og for hvert
prioriteret felt viser den samlede støttebevilling fra fondene og den nationale
medfinansiering. Hvis den nationale medfinansiering består af både offentlig og
privat medfinansiering, skal tabellen angive en vejledende fordeling mellem de
to typer af midler. Den skal til
orientering vise den påtænkte deltagelse fra EIB h) gennemførelsesbestemmelserne for det
operationelle program, herunder: i) identifikation af
godkendelsesorganet, forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden og, hvis
det er relevant, revisionsmyndigheden ii) identifikation
af det organ, hvortil betalinger foretages af Kommissionen. 3. Hvert operationelt program,
undtagen dem, hvor der ydes teknisk bistand under et særligt operationelt
program, omfatter: i) en beskrivelse af
særlige foranstaltninger for at tage hensyn til miljøbeskyttelseskrav,
ressourceeffektivitet, modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer,
modstandsdygtighed over for katastrofer og risikoforebyggelse og –styring i
forbindelse med udvælgelsen af operationer ii) en beskrivelse af
specifikke foranstaltninger for at fremme lige muligheder og forhindre enhver
forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion
eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering under udarbejdelsen,
udformningen og gennemførelsen af det operationelle program og navnlig i
forbindelse med adgang til finansiering ved at tage hensyn til behovene hos de
forskellige målgrupper med risiko for en sådan forskelsbehandling og navnlig
kravene om at sikre tilgængelighed for handicappede personer iii) en beskrivelse af
dets bidrag til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder og, hvis det er
relevant, de ordninger, der skal sikre integreringen af kønsaspektet i det
operationelle program og operationen. Medlemsstaterne forelægger en udtalelse fra de
nationale ligestillingsorganer om de foranstaltninger, der er omhandlet i nr.
ii) og iii), samtidig med forslaget til et operationelt program under målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse. 4. Medlemsstaterne udarbejder
det operationelle program i henhold til den model, som er vedtaget af
Kommissionen. Kommissionen vedtager denne model ved hjælp af
gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter
vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 143, stk. 2. 5. Kommissionen vedtager en
afgørelse i form af gennemførelsesretsakter om godkendelse af det operationelle
program. Artikel 88
Fælles støtte fra fondene 1. Fondene kan i fællesskab yde
støtte til operationelle programmer under målet om investeringer i vækst og
beskæftigelse. 2. EFRU og ESF kan som supplement og inden for en grænse på 5 % af
EU-midlerne til hvert prioriteret felt i et operationelt program finansiere en
del af en operation, hvortil udgifter er berettiget til støtte fra den anden
fond på grundlag af den pågældende fonds regler for støtteberettigelse,
forudsat at de er nødvendige for en tilfredsstillende gennemførelse af
operationen og er direkte knyttet til denne. 3. Stk. 1 og 2 finder ikke
anvendelse på programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde. Artikel 89
Operationelle
programmers geografiske anvendelsesområde under målet om investeringer i vækst
og beskæftigelse Medmindre andet er aftalt mellem Kommissionen
og den pågældende medlemsstat, udarbejdes operationelle programmer under EFRU
og ESF på det relevante geografiske niveau og mindst på NUTS 2-niveau i
overensstemmelse med medlemsstatens særlige institutionelle system. Operationelle programmer med støtte fra
Samhørighedsfonden udarbejdes på nationalt niveau. KAPITEL II
Store projekter Artikel 90
Indhold Som led i et eller flere operationelle
programmer kan EFRU og Samhørighedsfonden yde støtte til en operation, der
omfatter en række arbejder, aktiviteter eller tjenesteydelser, der i sig selv
tager sigte på udførelse af en uopdelelig opgave af præcis økonomisk eller
teknisk art, som har tydeligt fastlagte mål, og hvortil de samlede udgifter
overstiger 50 000 000 EUR (i det følgende benævnt "stort
projekt"). Finansielle instrumenter betragtes ikke
som store projekter. Artikel 91
Oplysninger, der skal
forelægges Kommissionen 1. Medlemsstaten eller
forvaltningsmyndigheden forelægger Kommissionen følgende oplysninger om store
projekter, så snart det forberedende arbejde er afsluttet: a) oplysninger om det organ, der skal have
ansvaret for gennemførelsen af det store projekt, og dets kapacitet b) en beskrivelse af og oplysninger om
investeringen og dens lokalisering c) samlede udgifter og samlede
støtteberettigede udgifter under hensyntagen til artikel 54 d) oplysninger om de
feasibility-undersøgelser, der er foretaget, herunder en analyse af
alternativer, resultater og uafhængig kvalitetskontrol e) en cost-benefit-analyse, herunder en
økonomisk og finansiel analyse, og en risikovurdering f) en analyse af miljøvirkningerne under
hensyntagen til behovene for modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer
og modstandsdygtighed over for katastrofer g) overensstemmelse med de relevante
prioriterede felter i det eller de pågældende operationelle programmer og det
forventede bidrag til at nå de specifikke mål for de prioriterede felter h) finansieringsplanen, som skal vise de
samlede planlagte finansielle midler og den planlagte støtte fra fondene, EIB
og alle andre finansieringskilder sammen med fysiske og finansielle indikatorer
for overvågning af fremskridt under hensyntagen til de identificerede risici i) en tidsplan for det store projekts
gennemførelse og, hvis gennemførelsesperioden forventes at overskride
programmeringsperioden, de faser, som der anmodes om støtte fra fondene til i
programmeringsperioden 2014-2020. Kommissionen fastlægger vejledende retningslinjer
for den metode, der skal anvendes til at udføre den cost-benefit-analyse, der
er omhandlet i litra e) ovenfor, efter proceduren i artikel 143,
stk. 2. Formatet for de oplysninger om store projekter,
der skal forelægges, udformes i overensstemmelse med den model, der fastlægges
af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse
gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 143,
stk. 2. 2. Store projekter, der
forelægges for Kommissionen med henblik på godkendelse, skal være indeholdt i
listen over store projekter i et operationelt program. Listen skal tages op til
revision af medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden to år efter vedtagelsen
af et operationelt program og kan efter anmodning fra medlemsstaten justeres
efter proceduren artikel 26, stk. 2, navnlig for at medtage store projekter med
forventet fuldendelse inden udgangen af 2022. Artikel 92
Afgørelse om et stort projekt 1. Kommissionen bedømmer det
store projekt på grundlag af oplysningerne omhandlet i artikel 91 for at
afgøre, om den foreslåede støtte fra fondene er berettiget. 2. Kommissionen vedtager en
afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt senest tre måneder efter datoen
for forelæggelse af oplysninger om godkendelse af et stort projekt i henhold
til artikel 91. I denne afgørelse fastlægges den fysiske genstand, det beløb,
som medfinansieringssatsen for det prioriterede felt finder anvendelse på,
fysiske og finansielle indikatorer for overvågning af fremskridt og det store
projekts forventede bidrag til målene i de(t) pågældende prioriterede felt(er).
En godkendelsesafgørelse er betinget af, at den første bygge- og anlægskontrakt
er indgået senest to år efter datoen for afgørelsen. 3. Hvis Kommissionen afviser at
yde støtte fra fondene til et givent stort projekt, giver den medlemsstaten en
begrundelse herfor inden for den tidsfrist, der er fastsat i stk. 2. 4. Udgifter til store projekter
medtages ikke i betalingsanmodninger før Kommissionens vedtagelse af en
godkendelsesafgørelse.
KAPITEL III
Fælles handlingsplan Artikel 93
Anvendelsesområde 1. En fælles handlingsplan er en
operation, der fastlægges og forvaltes i forhold til de output og resultater,
den skal realisere. Den omfatter en gruppe af projekter, der ikke omfatter
levering af infrastruktur, og som gennemføres under støttemodtagerens ansvar
som led i et eller flere operationelle programmer. Output og resultater af en
fælles handlingsplan skal være aftalt mellem medlemsstaten og Kommissionen og
skal bidrage til særlige mål under de operationelle programmer og danne
grundlag for støtte fra fondene. Resultater skal henvise til den fælles
handlingsplans direkte virkninger. Støttemodtageren skal være et
offentligretligt organ. Fælles handlingsplaner betragtes ikke som store
projekter. 2. Den offentlige støtte, der
tildeles til en fælles handlingsplan, skal udgøre mindst 10 000 000
EUR, dog højst 20 % af den offentlige støtte til det eller de operationelle
programmer, hvis dette beløb er mindre end 10 mio. EUR. Artikel 94
Udarbejdelse af fælles
handlingsplaner 1. Medlemsstaten,
forvaltningsmyndigheden eller ethvert udpeget offentligretligt organ kan
forelægge et forslag til en fælles handlingsplan på samme tid som eller efter
forelæggelsen af de pågældende operationelle programmer. Det skal indeholde
alle de elementer, der er omhandlet i artikel 95. 2. En fælles handlingsplan skal
omfatte en del af perioden mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2022. Output
og resultater af en fælles handlingsplan kan kun refunderes, hvis de opnås
efter datoen for afgørelsen om godkendelse af den fælles handlingsplan og inden
udgangen af den fastlagte gennemførelsesperiode. Artikel 95
De fælles handlingsplaners
indhold Den fælles handlingsplan skal indeholde: 1) en analyse af de udviklingsbehov og
mål, der begrunder den fælles handlingsplan, idet der tages hensyn til målene
for de operationelle programmer og, hvor det er relevant, de landespecifikke
henstillinger og de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens
økonomiske politikker i henhold til traktatens artikel 121, stk. 2, og
rådshenstillingerne, som medlemsstaterne skal tage hensyn til i deres
beskæftigelsespolitikker, jf. traktatens artikel 148, stk. 4 2) rammen, der beskriver forbindelserne
mellem de generelle og specifikke mål for den fælles aktion, delmålene og
målene for output og resultater samt de påtænkte projekter eller projekttyper 3) de fælles og specifikke indikatorer,
der anvendes til at overvåge output og resultater eventuelt opdelt pr.
prioriteret felt 4) oplysninger om den fælles
handlingsplans geografiske dækning og målgrupper 5) den fælles handlingsplans forventede
gennemførelsesperiode 6) en analyse af den fælles
handlingsplans virkninger for fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder og
forebyggelse af forskelsbehandling 7) en analyse af den fælles
handlingsplans virkninger for fremme af bæredygtig udvikling, når det er
relevant 8) gennemførelsesbestemmelserne til den
fælles handlingsplan, herunder følgende: a) udpegelse af den støttemodtager, der er
ansvarlig for gennemførelsen af den fælles handlingsplan, idet der gives
garantier for vedkommendes kompetence på det pågældende område samt
vedkommendes administrative og finansielle forvaltningskapacitet b) ordningerne for styring af den fælles
handlingsplan i overensstemmelse med artikel 97 c) ordningerne for overvågning og evaluering
af den fælles handlingsplan, herunder ordninger, der sikrer kvalitet,
indsamling og opbevaring af data om realisering af delmål, output og resultater d) de ordninger, der sikrer formidling af information
og kommunikation om den fælles handlingsplan og om fondene 9) de finansielle ordninger i den
fælles handlingsplan, herunder følgende: a) udgifterne til at nå delmål, outputmål og
resultatmål, jf. nr. 2), baseret på de metoder, der er fastsat i artikel 57,
stk. 4, i nærværende forordning og i artikel 14 i ESF-forordningen b) en vejledende forfaldsplan for
betalingerne til støttemodtageren relateret til delmål og mål c) finansieringsplanen opdelt pr.
operationelt program og prioriteret felt, herunder det samlede
støtteberettigede beløb og det offentlige bidrag. Formatet for den fælles handlingsplan udformes
i overensstemmelse med den model, der fastlægges af Kommissionen ved hjælp af
gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter
vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 143, stk. 2. Artikel 96
Afgørelse om fælles
handlingsplan 1. Kommissionen bedømmer den
fælles handlingsplan på grundlag af oplysningerne omhandlet i artikel 95 for at
afgøre, om støtten fra fondene er berettiget. Hvis Kommissionen senest tre måneder efter
forelæggelsen af et forslag til en fælles handlingsplan mener, at det ikke
opfylder bedømmelseskravene, skal den fremsætte bemærkninger til medlemsstaten. Medlemsstaten forelægger Kommissionen alle nødvendige supplerende
oplysninger, der anmodes om, og, hvor det er relevant, ændrer den fælles
handlingsplan i overensstemmelse hermed. 2. Forudsat at eventuelle
bemærkninger er blevet tilfredsstillende taget i betragtning, vedtager
Kommissionen en afgørelse om godkendelse af den fælles handlingsplan senest
seks måneder efter, at medlemsstaten har forelagt den, men ikke før vedtagelsen
af de pågældende operationelle programmer. 3. I afgørelsen omhandlet i stk.
2 fastlægges støttemodtageren og målene i den fælles handlingsplan, delmål og
mål for output og resultater, udgifterne til at opnå disse delmål, outputmål og
resultatmål og finansieringsplanen opdelt pr. operationelt program og
prioriteret felt, inklusive det samlede støtteberettigede beløb og det
offentlige bidrag, gennemførelsen af den fælles handlingsplan og, hvis det er
relevant, den geografiske dækning og målgrupper for fælles handlingsplan. 4. Hvis Kommissionen afviser at
yde støtte fra fondene til en fælles handlingsplan, giver den medlemsstaten en
begrundelse herfor inden for den tidsfrist, der er fastsat i stk. 2. Artikel 97
Styringsudvalg og ændring af
den fælles handlingsplan 1. Medlemsstaten eller
forvaltningsmyndigheden opretter et styringsudvalg for den fælles
handlingsplan, der er forskelligt fra de operationelle programmers
overvågningsudvalg. Styringsudvalget mødes mindst to gange om året. Dets sammensætning fastsættes af medlemsstaten
efter aftale med forvaltningsmyndigheden under hensyntagen til
partnerskabsprincippet. Kommissionen kan deltage i styringsudvalgets
arbejde med rådgivende funktion. 2. Styringsudvalget varetager
følgende opgaver: a) gennemgår fremskridt med hensyn til at nå
delmål, output og resultater i den fælles handlingsplan b) drøfter og godkender eventuelle forslag
til ændring af den fælles handlingsplan for at tage højde for eventuelle
problemer, der påvirker resultaterne. 3. Anmodninger om ændring af
fælles handlingsplaner, der forelægges af en medlemsstat, skal være behørigt
begrundede. Kommissionen vurderer, om anmodningen om ændring er berettiget,
under hensyntagen til de oplysninger, som medlemsstaten forelægger. Kommissionen
kan fremsætte bemærkninger, og medlemsstaten skal give Kommissionen alle
nødvendige yderligere oplysninger. Kommissionen vedtager en afgørelse om en
anmodning om ændring senest tre måneder efter, at medlemsstaten formelt har
forelagt den, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er blevet
taget i betragtning på tilfredsstillende vis. Ændringen træder i kraft fra
datoen for afgørelsen, medmindre andet er fastsat i afgørelsen. Artikel 98 Finansiel
forvaltning og kontrol af den fælles handlingsplan 1. Betalinger til
støttemodtageren under en fælles handlingsplan skal behandles som faste beløb
eller standardskalaer for enhedsomkostninger. Loftet for faste beløb, jf.
artikel 57, stk. 1, litra c), finder ikke anvendelse. 2. Den finansielle forvaltning,
kontrol og revision af den fælles handlingsplan skal udelukkende have til
formål at verificere, at betingelserne for betalinger fastsat i afgørelsen om
godkendelse af den fælles handlingsplan er opfyldt. 3. Støttemodtageren og de
organer, der fungerer under dennes ansvar, kan anvende deres regnskabspraksis
med hensyn til udgifterne til at gennemføre operationer. Sådan regnskabspraksis
og de udgifter, der faktisk afholdes af støttemodtageren, revideres ikke af
revisionsmyndigheden eller Kommissionen.
KAPITEL IV Territorial udvikling Artikel 99
Integrerede territoriale
investeringer 1. Når en strategi for
byudvikling eller en anden territorial strategi eller pagt, jf. artikel 12,
stk. 1, i ESF-forordningen, kræver en integreret tilgang, der inddrager
investeringer under mere end ét prioriteret felt i et eller flere operationelle
programmer, gennemføres aktionen som en integreret territorial investering (i
det følgende benævnt "ITI"). 2. I de relevante operationelle
programmer identificeres de planlagte ITI'er og fastsættes den vejledende
finansielle tildeling fra hvert prioriteret felt til de enkelte ITI'er. 3. Medlemsstaten eller
forvaltningsmyndigheden kan udpege et eller flere bemyndigede organer, herunder
lokale myndigheder, regionaludviklingsorganer eller ikke-statslige
organisationer, til at varetage forvaltningen og gennemførelsen af en ITI. 4. Medlemsstaten eller de
relevante forvaltningsmyndigheder sikrer, at overvågningssystemet for det
operationelle program indeholder bestemmelser om identifikation af operationer
og output under en prioriteret akse, som bidrager til en ITI.
AFSNIT III
OVERVÅGNING, EVALUERING, INFORMATION OG KOMMUNIKATION KAPITEL I
Overvågning og evaluering Artikel 100
Overvågningsudvalgets
funktioner 1. Overvågningsudvalget
undersøger bl.a.: a) eventuelle problemer, som påvirker det
operationelle programs resultater b) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af evalueringsplanen og opfølgningen på resultaterne af evalueringerne c) gennemførelsen af
kommunikationsstrategien d) gennemførelsen af store projekter e) gennemførelsen af fælles handlingsplaner f) foranstaltningerne til fremme af
ligestilling mellem mænd og kvinder, lige muligheder og ikke-diskrimination,
herunder adgang for handicappede g) foranstaltningerne til fremme af
bæredygtig udvikling h) foranstaltningerne i det operationelle
program vedrørende opfyldelsen af forhåndsbetingelserne i) finansielle instrumenter. 2. Overvågningsudvalget skal
undersøge og godkende: a) metodologien og kriterierne for
udvælgelse af operationer b) årlige og endelige
gennemførelsesrapporter c) evalueringsplanen for det operationelle
program og eventuelle ændringer af planen d) kommunikationsstrategien for det
operationelle program og eventuelle ændringer af planen e) forslag fra forvaltningsmyndigheden om
eventuelle ændringer af det operationelle program. Artikel 101
Gennemførelsesrapporter
vedrørende målet om investeringer i vækst og beskæftigelse 1. Senest den 30. april 2016 og
den 30. april hvert efterfølgende år til og med 2022 forelægger medlemsstaterne
Kommissionen en årlig rapport i overensstemmelse med artikel 44, stk. 1. Den
rapport, som forelægges i 2016, skal omfatte finansårene 2014 og 2015 samt
perioden mellem startdatoen for udgifternes støtteberettigelse og den 31.
december 2013. 2. De årlige rapporter skal
indeholde oplysninger om: a) gennemførelsen af det operationelle
program i overensstemmelse med artikel 44, stk. 2 b) fremskridt med hensyn til forberedelsen
og gennemførelsen af store projekter og fælles handlingsplaner. 3. Den årlige
gennemførelsesrapport, der forelægges i 2017 og 2019, skal indeholde og vurdere
de oplysninger, der kræves i henhold til henholdsvis artikel 44, stk. 3, og
artikel 44, stk. 4, samt oplysningerne omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel,
sammen med følgende oplysninger: a) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af den integrerede tilgang til territorial udvikling, herunder bæredygtig udvikling
i byområderne, og lokalsamfundsstyret lokaludvikling under det operationelle
program b) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af foranstaltninger med henblik på at styrke kapaciteten hos medlemsstaternes
myndigheder og støttemodtagerne til at forvalte og benytte fondene c) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af eventuelle interregionale og tværnationale foranstaltninger d) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af evalueringsplanen og opfølgningen på resultaterne af evalueringerne e) de specifikke foranstaltninger, der er
truffet for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og for at forebygge
forskelsbehandling, herunder adgang for handicappede, og de ordninger, der er
indført for at sikre integrering af kønsaspektet i det operationelle program og
i operationerne f) de foranstaltninger, der er truffet for
at fremme bæredygtig udvikling, jf. artikel 8 g) resultaterne af fondenes informations- og
pr-foranstaltninger under kommunikationsstrategien h) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af foranstaltninger inden for social innovation, hvor det er relevant i) fremskridt med hensyn til gennemførelsen
af foranstaltninger for at imødekomme de specifikke behov i de geografiske
områder, der er mest berørte af fattigdom, eller hos målgrupper med størst
risiko for forskelsbehandling eller udstødelse med særligt fokus på
marginaliserede befolkningsgrupper, herunder, hvor det er relevant, de anvendte
finansielle midler j) inddragelsen af partnere i
gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af det operationelle program. 4. De årlige og endelige
gennemførelsesrapporter udarbejdes ifølge modeller vedtaget af Kommissionen ved
hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter
rådgivningsproceduren i artikel 143, stk. 2. Artikel 102
Indberetning af finansielle
data 1.
Senest den 31. januar, den 30. april, den 31. juli
og den 31. oktober fremsender forvaltningsmyndigheden følgende elektronisk til
Kommissionen pr. operationelt program og pr. prioriteret felt: a) de samlede støtteberettigede offentlige
udgifter til operationer og antallet af operationer, der er udvalgt til støtte b) de samlede støtteberettigede offentlige
udgifter til kontrakter eller andre retlige forpligtelser, der er indgået af
støttemodtagerne i forbindelse med gennemførelsen af operationer, der er
udvalgt til støtte c) de samlede støtteberettigede udgifter,
som modtagerne har anmeldt til forvaltningsmyndigheden. 2.
Desuden skal indberetningen pr. 31. januar
indeholde ovennævnte data opdelt efter interventionskategori. Denne indberetning anses for at opfylde kravet om indgivelse af
finansielle data, der er omhandlet i artikel 44, stk. 2. 3.
Et overslag over de beløb, som medlemsstaterne
forventer at indgive betalingsanmodninger for i det indeværende finansår og det
efterfølgende finansår, skal ledsage indberetningerne pr. 31. januar og 31.
juli. 4.
Skæringsdatoen for de data, der indgives i henhold
til denne artikel, er udgangen af den måned, der går forud for måneden for
indberetningen. Artikel 103
Samhørighedsrapport Den rapport fra Kommissionen, der er nævnt i
traktatens artikel 175, skal indeholde: a) en oversigt over fremskridtene i
forbindelse med økonomisk, social og territorial samhørighed, herunder den
socioøkonomiske situation og udviklingen i regionerne, og integreringen af
EU-prioriteringerne b) en oversigt over fondenes, EIB's og
de andre instrumenters rolle samt andre EU-politikkers og nationale politikkers
indvirkning på fremskridtene. Artikel 104
Evaluering 1.
Forvaltningsmyndigheden udarbejder en evalueringsplan
for hvert operationelt program. Evalueringsplanen
forelægges på det første møde i overvågningsudvalget. Hvis et enkelt
overvågningsudvalg dækker mere end ét operationelt program, kan en
evalueringsplan omfatte alle de pågældende operationelle programmer. 2.
Senest den 31. december 2020 forelægger
forvaltningsmyndighederne for hvert program Kommissionen en rapport, som
opsummerer resultaterne af de evalueringer, der er foretaget i
programmeringsperioden, herunder en vurdering af programmets vigtigste output
og resultater. 3.
Kommissionen foretager efterfølgende evalueringer i
tæt samarbejde med medlemsstaten og forvaltningsmyndighederne.
KAPITEL II
Information og kommunikation Artikel 105
Information og pr 1. Medlemsstaterne og
forvaltningsmyndighederne er ansvarlige for: a) at sikre oprettelse af et enkelt websted
eller en enkelt webportal, som giver oplysninger om og adgang til alle
operationelle programmer i den pågældende medlemsstat b) at oplyse potentielle støttemodtagere om
finansieringsmulighederne under operationelle programmer c) over for EU-borgerne at offentliggøre
oplysninger om samhørighedspolitikkens og fondenes rolle og resultater gennem
informations- og kommunikationsforanstaltninger om resultaterne og virkningerne
af partnerskabsaftaler, operationelle programmer og operationer. 2. Medlemsstaterne skal for at
sikre gennemsigtighed i støtten fra fondene føre en liste over operationer
opdelt pr. operationelt program og pr. fond i csv- eller xml-format, som skal
være tilgængelige via webstedet eller webportalen og omfatte en liste over og
kort beskrivelse af alle operationelle programmer i den pågældende medlemsstat. Listen over operationer skal ajourføres mindst
hver tredje måned. Det minimum af oplysninger, listen over
operationer skal indeholde, er fastsat i bilag V. 3. Nærmere bestemmelser om
informations- og pr-foranstaltninger over for offentligheden og
oplysningsindsats over for ansøgere og støttemodtagere er fastlagt i bilag V. 4. De tekniske karakteristika
ved informations- og pr-foranstaltninger vedrørende operationen og en
vejledning i gengivelse af det europæiske logo og definition af
standardfarverne vedtages af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter efter
undersøgelsesproceduren i artikel 143, stk. 3. Artikel 106
Kommunikationsstrategi 1. Forvaltningsmyndigheden
udarbejder en kommunikationsstrategi for hvert operationelt program. Der kan
udarbejdes en fælles kommunikationsstrategi for flere operationelle programmer.
Kommunikationsstrategien skal omfatte de
elementer, der er anført i bilag V, og årlige opdateringer med nærmere
oplysninger om de planlagte informations- og pr-aktiviteter, der skal udføres. 2. Kommunikationsstrategien
drøftes og godkendes af det første overvågningsudvalg efter vedtagelsen af det
operationelle program. Eventuelle revisioner af
kommunikationsstrategien drøftes og godkendes af overvågningsudvalget. 3. Forvaltningsmyndigheden
underretter for hvert operationelt program mindst én gang om året overvågningsudvalget
om udviklingen i gennemførelsen af kommunikationsstrategien og om sin vurdering
af resultaterne. Artikel 107
Informations- og
kommunikationspersoner og deres netværk 1.
Hver medlemsstat udpeger en informations- og
kommunikationsperson til koordinering af informations- og kommunikationsforanstaltninger
i relation til en eller flere fonde og underretter Kommissionen herom. 2.
Informations- og kommunikationspersonen koordinerer
og leder møder i et nationalt netværk af fondenes kommunikatorer, herunder
relevante europæiske territoriale samarbejdsprogrammer, etablering og
vedligeholdelse af webstedet eller webportalen, der er omhandlet i bilag V, og
forpligtelsen til at give et overblik over kommunikationsforanstaltninger, der
er truffet på nationalt plan. 3.
Hver forvaltningsmyndighed udpeger én person, som
er ansvarlig for information og kommunikation for et givent operationelt
program, og underretter Kommissionen om, hvem der er udpeget. 4.
Kommissionen opretter EU-netværk bestående af de
medlemmer, der er udpeget af medlemsstaterne og forvaltningsmyndighederne, for
at sikre, at der udveksles oplysninger om resultaterne af gennemførelsen af
kommunikationsstrategierne, udveksles erfaringer om gennemførelsen af
informations- og kommunikationsforanstaltningerne og udveksles god praksis.
AFSNIT IV
TEKNISK BISTAND Artikel 108
Teknisk bistand på
Kommissionens initiativ Fondene kan yde støtte til teknisk bistand op
til et loft på 0,35 % af deres respektive årlige tildeling. Artikel 109
Teknisk bistand fra
medlemsstaterne 1. Hver af fondene kan
finansiere tekniske bistandsoperationer, der er støtteberettigede under de
øvrige fonde. Størrelsen af de fondsmidler, der afsættes til teknisk bistand
kan højst udgøre 4 % af de samlede fondsmidler, der er afsat til
operationelle programmer under hver regionskategori under målet om
investeringer i vækst og beskæftigelse. 2. Teknisk bistand tager form af
et prioriteret felt, som finansieres via én fond, inden for et operationelt
program eller et særligt operationelt program. 3. Tildelingen til teknisk
bistand fra en fond må ikke overstige 10 % af den samlede tildeling fra
den pågældende fond til operationelle programmer i en medlemsstat under hver
regionskategori under målet om investeringer i vækst og beskæftigelse.
AFSNIT V
FONDENES FINANSIELLE STØTTE Artikel 110
Fastlæggelse af
medfinansieringssatser 1. Kommissionens afgørelse om
vedtagelse af et operationelt program fastsætter medfinansieringssatsen og den
maksimale støtte fra fondene for hvert prioriteret felt. 2 For hvert prioriteret felt
fastsættes det i Kommissionens afgørelse, om medfinansieringssatsen for det
prioriterede felt finder anvendelse på: a) de samlede
støtteberettigede udgifter, inklusive offentlige og private udgifter, eller b) offentlige
støtteberettigede udgifter. 3. Medfinansieringssatsen for hvert
prioriteret felt for operationelle programmer under målet om investeringer i
vækst og beskæftigelse må højst udgøre: a) 85 % for
Samhørighedsfonden b) 85 % for de
mindre udviklede regioner i medlemsstater, hvis gennemsnitlige BNP pr.
indbygger i perioden 2007-2009 var under 85 % af gennemsnittet i EU-27 i den
samme periode, og for regionerne i den yderste periferi c) 80 % for de
mindre udviklede regioner i medlemsstater ikke omhandlet i litra b), som pr. 1.
januar 2014 er støtteberettigede i henhold til Samhørighedsfondens
overgangsordning d) 75 % for de
mindre udviklede regioner i medlemsstater ikke omhandlet i litra b) og c) og
for alle regioner, hvis BNP pr. indbygger i perioden 2007-2013 var mindre end
75 % af EU-25-gennemsnittet i referenceperioden, men hvis BNP pr.
indbygger er vokset til over 75 % af EU-27-gennemsnittet e) 60 % for
overgangsregionerne bortset fra dem, der er omhandlet i litra d) f) 50 % i mere
udviklede regioner bortset fra dem, der er omhandlet i litra d). Medfinansieringssatsen for hvert prioriteret felt
for operationelle programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde
må højst udgøre 75 %. 4. Medfinansieringssatsen for
den supplerende tildeling i henhold til artikel 84, stk. 1, litra e), må højst
udgøre 50 %.
Samme medfinansieringssats gælder for den supplerende tildeling i henhold til
artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) nr. .../2012 [ETS-forordningen]. 5. Den maksimale
medfinansieringssats i henhold til stk. 3 til et prioriteret felt forhøjes med
10 procentpoint, hvis hele et prioriteret felt leveres gennem finansielle
instrumenter eller gennem lokaludvikling styret af lokalsamfundet. 6. Fondenes bidrag til hvert
prioriteret felt skal udgøre mindst 20 % af de støtteberettigede
offentlige udgifter. 7. Der kan etableres et særskilt
prioriteret felt med en medfinansieringssats på op til 100 % inden for et
operationelt program til støtte for operationer, der gennemføres via
finansielle instrumenter på EU-plan og forvaltes direkte eller indirekte af
Kommissionen. Hvis et særskilt prioriteret felt etableres i det øjemed, må
støtten i henhold til dette felt ikke gennemføres på andre måder. Artikel 111
Graduering af
medfinansieringssatserne Medfinansieringssatsen
fra fondene til et prioriteret felt kan gradueres for at tage hensyn til: 1) det prioriterede felts betydning for
at realisere EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst under
hensyntagen til de specifikke skævheder, der bør udbedres 2) beskyttelse og forbedring af
miljøet, navnlig ved anvendelse af forsigtighedsprincippet, princippet om
forebyggende indsats og princippet om, at forureneren betaler 3) omfanget af tilvejebringelsen af
private midler 4) dækningen af områder med alvorlige
naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art defineret som
følger: a) ømedlemsstater, der er berettiget til
støtte fra Samhørighedsfonden, og andre øer, dog ikke øer, hvor en medlemsstats
hovedstad er beliggende, eller som har en fast forbindelse til fastlandet b) bjergområder som defineret i medlemsstatens
nationale lovgivning c) tyndt befolkede områder (under 50
indbyggere pr. kvadratkilometer) og meget tyndt befolkede områder (under 8
indbyggere pr. kvadratkilometer).
AFSNIT VI
FORVALTNING OG KONTROL KAPITEL I
Forvaltnings- og kontrolsystemer Artikel 112
Medlemsstaternes
ansvarsområder 1. Medlemsstaterne sikrer, at
forvaltnings- og kontrolsystemerne for de operationelle programmer er blevet
etableret efter artikel 62 og 63. 2. Medlemsstaterne forebygger, afslører
og korrigerer uregelmæssigheder og inddriver uretmæssigt udbetalte beløb, inkl.
eventuelle morarenter. De giver Kommissionen meddelelse om sådanne
uregelmæssigheder og holder den underrettet om udviklingen med hensyn til
administrative og retlige skridt i den forbindelse. Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en
støttemodtager, ikke kan inddrives, og det ikke kan tilskrives fejl eller
forsømmelse fra en medlemsstats side, er medlemsstaten ansvarlig for, at de
pågældende beløb tilbagebetales til Den Europæiske Unions almindelige budget. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 vedrørende nærmere
bestemmelser om de medlemsstatsforpligtelser, der er fastsat i dette stykke. 3. Medlemsstaterne sikrer, at
alle udvekslinger af oplysninger mellem støttemodtagerne og
forvaltningsmyndigheder, attesteringsmyndigheder, revisionsmyndigheder og bemyndigede
organer senest den 31. december 2014 kan gennemføres udelukkende ved hjælp af
elektroniske dataudvekslingssystemer. Systemerne skal fremme interoperabilitet med
nationale rammer og EU-rammer og give støttemodtagere mulighed for kun én gang
at skulle fremlægge de oplysninger, der er omhandlet i første afsnit. Kommissionen vedtager ved hjælp af
gennemførelsesretsakter nærmere bestemmelser om udvekslingen af oplysninger i
henhold til dette stykke. Disse gennemførelsesretsakter
vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 143, stk. 3.
KAPITEL II
Forvaltnings- og kontrolmyndigheder Artikel 113
Udpegelse af myndigheder 1. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national,
regional eller lokal offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til
forvaltningsmyndighed. Samme offentlige myndighed eller organ kan udpeges til
forvaltningsmyndighed for flere operationelle programmer. 2. For hvert operationelt
program udpeger medlemsstaten en national, regional eller lokal offentlig
myndighed eller et tilsvarende organ til attesteringsmyndighed, jf. dog stk. 3.
Samme attesteringsmyndighed kan udpeges for flere operationelle programmer. 3. For et operationelt program
kan medlemsstaten udpege en forvaltningsmyndighed, som også udfører attesteringsmyndighedens
funktioner. 4. For hvert operationelt
program udpeger medlemsstaten en national, regional eller lokal offentlig
myndighed eller et tilsvarende organ, der fungerer uafhængigt af
forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, til revisionsmyndighed. Samme
revisionsmyndighed kan udpeges til flere operationelle programmer. 5. Forudsat
at princippet om adskillelse af funktionerne er overholdt, kan
forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden, hvis en sådan findes, og
revisionsmyndigheden, for så vidt angår målet om investeringer i vækst og
beskæftigelse, være en del af samme offentlige myndighed eller organ. For
operationelle programmer, for hvilke den samlede støtte fra fondene overstiger
250 000 000 EUR, må revisionsmyndigheden dog ikke være en del af
samme offentlige myndighed eller organ som forvaltningsmyndigheden. 6. Medlemsstaten kan udpege et
eller flere bemyndigede organer til at udføre nogle af forvaltningsmyndighedens
eller attesteringsmyndighedens opgaver under denne myndigheds ansvar. De
relevante ordninger mellem forvaltningsmyndigheden eller
attesteringsmyndigheden og de bemyndigede organer registreres formelt og skriftligt. 7. Medlemsstaten eller
forvaltningsmyndigheden kan overdrage forvaltningen af en del af et
operationelt program til et bemyndiget organ ved en skriftlig aftale mellem det
bemyndigede organ og medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden (i det følgende
benævnt "globaltilskud"). Det bemyndigede organ giver garantier for
sin solvens og sin kompetence på det pågældende område samt med hensyn til
administrativ og finansiel forvaltning. 8. Medlemsstaten
fastsætter skriftligt bestemmelser om sine forbindelser med
forvaltningsmyndighederne, attesteringsmyndighederne og revisionsmyndighederne,
de indbyrdes forbindelser mellem disse myndigheder og forbindelserne mellem
disse myndigheder og Kommissionen. Artikel 114
Forvaltningsmyndighedens
funktioner 1. Forvaltningsmyndigheden har ansvaret for forvaltning af det
operationelle program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk
forvaltning. 2. Hvad angår det operationelle
programs programforvaltning skal forvaltningsmyndigheden: a) støtte arbejdet i overvågningsudvalget og
forsyne det med de oplysninger, det kræver for at udføre sine opgaver, specielt
data om fremskridt med hensyn til at nå målene i det operationelle program,
finansielle data og data vedrørende indikatorer og delmål b) udarbejde og efter overvågningsudvalgets
godkendelse forelægge Kommissionen årsrapporter og de endelige rapporter om
gennemførelsen c) give de bemyndigede organer og
støttemodtagerne adgang til oplysninger, som er relevante for henholdsvis
udførelsen af deres opgaver og gennemførelsen af operationer d) etablere et system til registrering og
lagring i edb-form af data om hver enkelt operation, der er nødvendige med
henblik på overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, verificering og
revision, herunder data om individuelle deltagere i operationer, hvis det er
relevant e) sikre, at de data, der er nævnt i litra
d), indsamles, indlæses og lagres i systemet, og at data vedrørende indikatorer
opdeles efter køn som krævet i bilag I til ESF-forordningen. 3. Hvad angår udvælgelse af
operationer skal forvaltningsmyndigheden: a) udarbejde og, når de er godkendt, anvende
relevante udvælgelsesprocedurer og –kriterier, som: i) er
ikke-diskriminerende og gennemsigtige ii) tager hensyn til
de generelle principper i artikel 7 og 8 b) sikre, at de udvalgte operationer falder
ind under fondens eller fondenes anvendelsesområde og inden under en
interventionskategori, der er angivet i det operationelle programs prioriterede
felt(er) c) give støttemodtageren et dokument, der
fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, herunder specifikke
krav vedrørende de varer eller tjenesteydelser, der skal leveres i henhold til
operationen, finansieringsplanen og fristen for gennemførelsen d) sikre sig, at støttemodtageren har administrativ,
finansiel og operationel kapacitet til at opfylde de betingelser, der er
fastsat i litra c), før operationen godkendes e) sikre sig, at hvis operationen er
påbegyndt før indgivelse til forvaltningsmyndigheden af en støtteanmodning, er
EU-regler og nationale regler for operationen blevet overholdt f) sikre, at en ansøger ikke modtager
støtte fra fondene, hvis vedkommende er eller har været genstand for en
inddrivelsesprocedure i henhold til artikel 61 efter flytning af en
produktionsaktivitet inden for Unionen g) bestemme, hvilke interventionskategorier
udgifterne under en operation skal afsættes til. 4. Hvad angår den finansielle
forvaltning og kontrol af det operationelle program skal
forvaltningsmyndigheden: a) verificere, at medfinansierede varer og
tjenesteydelser er blevet leveret, og at de udgifter, som støttemodtagerne har
anmeldt, er blevet betalt af dem og er i overensstemmelse med EU-reglerne og de
nationale regler, det operationelle program og betingelserne for støtte til
operationen b) sikre, at støttemodtagere, der medvirker
ved gennemførelsen af operationer, der refunderes på grundlag af faktisk
afholdte støtteberettigede udgifter, enten har et særskilt regnskabssystem
eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til en
operation c) indføre effektive og proportionale
foranstaltninger til bekæmpelse af svig under hensyntagen til de identificerede
risici d) etablere procedurer til sikring af, at
alle udgifts- og revisionsbilag, som er nødvendige for at sikre et passende
revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 62,
litra g) e) udarbejde forvaltningserklæringen om den
måde, forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer på, de underliggende
transaktioners lovlighed og formelle rigtighed og overholdelsen af princippet
om forsvarlig økonomisk forvaltning sammen med en rapport om resultaterne af
forvaltningskontrol, der er gennemført, eventuelle identificerede svagheder i forvaltnings-
og kontrolsystemet og eventuelle korrigerende foranstaltninger, der er truffet. 5. Verificering i henhold til
stk. 4, litra a), skal omfatte følgende procedurer: a) administrativ verificering af alle
støttemodtageres anmodninger om refusion b) verificering på stedet af operationer. Hyppighed og dækning af verificeringen på stedet
skal stå i et rimeligt forhold til størrelsen af den offentlige støtte til en
operation og det risikoniveau, der efter denne verificering og
revisionsmyndighedens revisioner er konstateret for forvaltnings- og
kontrolsystemet som helhed. 6. Verificering på stedet af
individuelle operationer i henhold til stk. 5, litra b), kan udføres på
grundlag af stikprøver. 7. Hvis forvaltningsmyndigheden
også er støttemodtager under det operationelle program, skal særlige ordninger
for den i stk. 4, litra a), omhandlede verificering sikre den fornødne
adskillelse af funktionerne. 8. Kommissionen vedtager
delegerede retsakter efter artikel 142 vedrørende nærmere bestemmelser om
udvekslingen af oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, litra d). 9. Kommissionen vedtager
delegerede retsakter efter artikel 142 vedrørende bestemmelserne om
revisionssporet, der er omhandlet i stk. 4, litra d). 10. Kommissionen vedtager ved
hjælp af gennemførelsesretsakter modellen til den forvaltningserklæring, der er
omhandlet i stk. 4, litra e). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter
rådgivningsproceduren i artikel 143, stk. 2. Artikel 115
Attesteringsmyndighedens
funktioner Attesteringsmyndigheden for et operationelt
program har navnlig ansvaret for at: a) udarbejde og forelægge Kommissionen
betalingsanmodninger og at attestere, at disse resultater følger af pålidelige
regnskabssystemer, er baseret på kontrollerbare bilag og er verificeret af
forvaltningsmyndigheden b) udarbejde årsregnskaberne c) attestere, at årsregnskaberne er
fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i regnskaberne
er i overensstemmelse med de gældende EU-regler og nationale regler og er
afholdt i forbindelse med operationer, der er udvalgt til finansiering i
overensstemmelse med de gældende kriterier for det operationelle program og
EU-reglerne og de nationale regler d) sikre, at der findes et system til
elektronisk registrering og lagring af regnskabsregistreringer for hver
operation, og som understøtter alle data, som kræves til udarbejdelse af
betalingsanmodninger og årsregnskaber, herunder registreringer af beløb, som
skønnes at kunne inddrives, inddrevne beløb og beløb, der trækkes tilbage efter
hel eller delvis annullering af bidraget til en operation eller et operationelt
program e) sikre, at den med henblik på
udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger har modtaget relevante
oplysninger fra forvaltningsmyndigheden om procedurer og verificering, der er
gennemført i forbindelse med udgifterne f) med henblik på udarbejdelse og
indgivelse af betalingsanmodninger tage hensyn til resultaterne af alle
revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar g) opbevare regnskabsregistreringer i
elektronisk form for så vidt angår de udgifter, der er anmeldt til
Kommissionen, og den modsvarende offentlige støtte, som er udbetalt til
støttemodtagerne h) føre regnskab over beløb, som
skønnes at kunne inddrives, og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller
delvis annullering af bidraget til en operation. Inddrevne beløb betales
tilbage til Den Europæiske Unions almindelige budget, inden det operationelle
program afsluttes, ved at trække dem fra i den næste udgiftsoversigt. Artikel 116
Revisionsmyndighedens
funktioner 1. Revisionsmyndigheden sikrer, at der foretages revision af forvaltnings-
og kontrolsystemer, af et passende udsnit af operationer og af årsregnskaberne. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage
delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 142 med henblik på at
fastsætte, hvilke betingelser sådanne revisioner skal opfylde. 2. Hvis revisionerne foretages
af et andet organ end revisionsmyndigheden, sikrer revisionsmyndigheden, at de
pågældende organer besidder den nødvendige funktionelle uafhængighed. 3. Revisionsmyndigheden
sikrer, at der i revisionsarbejdet tages hensyn til internationalt anerkendte
revisionsstandarder. 4. Revisionsmyndigheden skal senest seks måneder efter vedtagelsen af et
operationelt program udarbejde en revisionsstrategi for udførelsen af
revisioner. I revisionsstrategien fastlægges
revisionsmetodologien, stikprøvemetoden vedrørende revisioner af operationer og
planlægning af revisioner i forbindelse med det aktuelle regnskabsår og de
efterfølgende to regnskabsår. Revisionsstrategien ajourføres årligt fra 2016
til og med 2022. I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og
kontrolsystem for flere operationelle programmer, kan der udarbejdes én
revisionsstrategi for de pågældende operationelle programmer. Revisionsmyndigheden
forelægger revisionsstrategien for Kommissionen efter anmodning. 5. Revisionsmyndigheden
udarbejder: i) en
revisionserklæring om årsregnskabet for det foregående regnskabsår, som
omhandler årsregnskabets fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed,
forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde og de underliggende
transaktioners lovlighed og formelle rigtighed ii) en årlig
kontrolrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der er foretaget
i løbet af det foregående regnskabsår. Rapporten omhandlet i nr. ii) skal beskrive de
mangler, der er konstateret ved forvaltnings- og kontrolsystemet og eventuelle
korrigerende foranstaltninger, der er truffet eller foreslås truffet. I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles
forvaltnings- og kontrolsystem for flere operationelle programmer, kan de
oplysninger, der kræves i nr. ii), samles i en enkelt rapport. 6. Kommissionen vedtager ved
hjælp af gennemførelsesretsakter modellerne til revisionsstrategien,
revisionserklæringen og den årlige kontrolrapport samt metodologi for den
stikprøvemetode, der er omhandlet i stk. 4. Disse gennemførelsesretsakter
vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 143, stk. 3. 7. Kommissionen vedtager efter undersøgelsesproceduren i artikel 143,
stk. 3, gennemførelsesbestemmelser om anvendelsen af data indsamlet under
revisioner foretaget af tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede
kommissionsrepræsentanter. KAPITEL III
Godkendelse Artikel 117
Godkendelse og
tilbagetrækning af godkendelse af forvaltningsmyndigheden og
attesteringsmyndigheden 1. Godkendelsesorganet vedtager
en formel beslutning om at godkende forvaltningsmyndigheder og
attesteringsmyndigheder, der opfylder de godkendelseskriterier, som er blevet
fastlagt af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse
med artikel 142. 2. Den formelle beslutning
omhandlet i stk. 1 skal være baseret på en rapport og en udtalelse fra et
uafhængigt revisionsorgan, der vurderer forvaltnings- og kontrolsystemet,
herunder den rolle, de bemyndigede organer har i den forbindelse, og dets
overensstemmelse med artikel 62, 63, 114 og 115. Godkendelsesorganet tager
hensyn til, om forvaltnings- og kontrolsystemerne for det operationelle program
er de samme som i den foregående programmeringsperiode, samt til dokumentation
for, at de fungerer effektivt. 3. Medlemsstaten indsender den
formelle beslutning, der er omhandlet i stk. 1, til Kommissionen senest seks
måneder efter vedtagelsen af afgørelsen om vedtagelse af det operationelle
program. 4. Når den samlede støtte fra
fondene til et operationelt program overstiger 250 000 000 EUR, kan
Kommissionen inden to måneder efter modtagelsen af den formelle beslutning, der
er omhandlet i stk. 1, anmode om rapporten og udtalelsen fra det uafhængige
revisionsorgan og beskrivelsen af forvaltnings- og kontrolsystemet. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger inden to
måneder efter modtagelsen af disse dokumenter. Når Kommissionen beslutter, om der skal anmodes om
disse dokumenter, skal den tage i betragtning, om forvaltnings- og
kontrolsystemerne for det operationelle program er de samme som i den
foregående programmeringsperiode, om forvaltningsmyndigheden også udfører godkendelsesmyndighedens
funktioner og eventuel dokumentation for, at de fungerer effektivt. Artikel 118
Samarbejde med
revisionsmyndigheder 1. Kommissionen samarbejder med
revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive
revisionsplaner og -metoder og udveksler omgående resultaterne af de
revisioner, der er foretaget af forvaltnings- og kontrolsystemerne. 2. For at lette dette samarbejde, i tilfælde af at en medlemsstat udpeger
flere revisionsmyndigheder, kan medlemsstaten udpege et koordinerende organ. 3. Kommissionen og
revisionsmyndighederne samt eventuelle koordinerende organer mødes
regelmæssigt, og mindst én gang om året, medmindre andet er aftalt, for at
gennemgå den årlige kontrolrapport, udtalelsen og revisionsstrategien og for at
udveksle synspunkter om spørgsmål vedrørende forbedring af forvaltnings- og
kontrolsystemerne.
AFSNIT VII
FINANSIEL FORVALTNING, REGNSKABSAFSLUTNING OG FINANSIELLE KORREKTIONER KAPITEL I
Finansiel forvaltning Artikel 119
Fælles regler for betalinger Medlemsstaten sikrer, at det beløb i offentlig
støtte, der er betalt til støttemodtagere, senest ved afslutningen af det
operationelle program som minimum svarer til det fondsbidrag, som Kommissionen
har betalt til medlemsstaten. Artikel 120
Fælles regler for beregning
af mellemliggende betalinger og betaling af den årlige saldo og den endelige
saldo 1. Kommissionen refunderer som
mellemliggende betalinger 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende
medfinansieringssatsen for hvert prioriteret felt, der er fastsat i afgørelsen
om godkendelse af det operationelle program, på de støtteberettigede udgifter
til det prioriterede felt inkluderet i betalingsanmodningen. Den fastsætter den
årlige saldo i overensstemmelse med artikel 130, stk. 1. 2. Fondenes bidrag til et
prioriteret felt og via mellemliggende betalinger og betaling af den årlige
saldo og den endelige saldo må ikke være større end: a) den offentlige støtte angivet i
betalingsanmodningen for det prioriterede felt og b) fondenes bidrag til det prioriterede felt
som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle
program. 3. Uanset artikel 22 må
EU-støtten i form af de mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige
saldo dog ikke være højere end det offentlige bidrag og den maksimale støtte
fra fondene for hvert prioriteret felt som fastsat i Kommissionens afgørelse om
godkendelse af det operationelle program. Artikel 121
Betalingsanmodninger 1. Betalingsanmodninger omfatter
for hvert prioriteret felt: a) de samlede støtteberettigede udgifter,
som modtagerne har betalt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne,
som angivet i attesteringsmyndighedens regnskab b) den samlede offentlige støtte anvendt i
forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i
attesteringsmyndighedens regnskab c) den modsvarende støtteberettigede
offentlige støtte, som er udbetalt til støttemodtageren, som angivet i
attesteringsmyndighedens regnskab. 2. Udgifter medtaget i en
betalingsanmodning skal dokumenteres ved hjælp af kvitterede fakturaer eller
regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi, undtagen for støtteformer i
henhold til artikel 57, stk. 1, litra b), c) og d), artikel 58, artikel 59,
stk. 1, og artikel 93 i nærværende forordning og artikel 14 i
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. […]/2012 om Den Europæiske
Socialfond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 [ESF]. Når
det drejer sig om sådanne støtteformer, skal beløbene i betalingsanmodningen
være de udgifter, støttemodtageren har fået refunderet af
forvaltningsmyndigheden. 3. Kommissionen vedtager ved
hjælp af gennemførelsesretsakter modellen til betalingsanmodninger. Disse
gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 143,
stk. 2. Artikel 122
Betalinger til
støttemodtagere Forvaltningsmyndighederne sikrer, at
støttemodtagerne modtager det fulde offentlige støttebeløb så hurtigt som muligt
og under alle omstændigheder, før de modsvarende udgifter medtages i
betalingsanmodningen. Der foretages ikke fradrag eller
tilbageholdelse af noget beløb, og der pålægges ikke nogen specifik afgift
eller andre afgifter med tilsvarende virkning, der kan nedsætte beløbene til
støttemodtagerne. Artikel 123
Anvendelse af euroen 1. De medlemsstater, der ikke
har indført euroen som national valuta på datoen for betalingsanmodningen,
omregner udgifterne i national valuta til euro. Beløbet omregnes til euro til
Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne er
registreret i det regnskab, som forvaltningsmyndigheden for det operationelle
program fører. Kommissionen offentliggør hver måned denne kurs elektronisk. 2. Når en medlemsstat indfører
euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 1 fortsat
anvendelse på alle udgifter, der er opført i forvaltningsmyndighedens regnskab
inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale
valuta og euroen. Artikel 124
Betaling af forfinansiering 1. Det første
forfinansieringsbeløb betales i rater på følgende måde: a) i 2014: 2 % af
støtten fra fondene for hele programmeringsperioden til det operationelle
program b) i 2015: 1 % af
støtten fra fondene for hele programmeringsperioden til det operationelle
program c) i 2016: 1 % af
støtten fra fondene for hele programmeringsperioden til det operationelle
program. Hvis et operationelt program vedtages i 2015 eller
senere, udbetales raterne i det år, der følger efter vedtagelsen. 2. I 2016-2022 betales inden den
1. juli et årligt forfinansieringsbeløb. I 2016 udgør det 2 % af
støttebeløbet fra fondene for hele programmeringsperioden til det operationelle
program. I 2017-2022 udgør det 2,5 % af støttebeløbet fra fondene for hele
programmeringsperioden til det operationelle program Artikel 125
Udligning af forfinansiering Det beløb, der er udbetalt som årlig
forfinansiering, skal være udlignet i Kommissionens regnskab, jf. artikel 130. Artikel 126
Frister for indgivelse af de
mellemliggende betalingsanmodninger og for betaling 1. Attesteringsmyndigheden
sender regelmæssigt en anmodning om mellemliggende betaling, som dækker beløb
opført på dens regnskab som offentlig støtte, der er udbetalt til
støttemodtagerne i regnskabsåret, der slutter den 30. juni. 2. Attesteringsmyndigheden
fremlægger den endelige anmodning om mellemliggende betaling senest den 31.
juli efter afslutningen af det foregående regnskabsår og under alle
omstændigheder inden den første mellemliggende betalingsanmodning for det næste
regnskabsår. 3. Den første mellemliggende
betalingsanmodning må ikke finde sted, før Kommissionen har modtaget akten om
den formelle godkendelse af forvaltningsmyndigheden. 4. Der må ikke foretages
mellemliggende betalinger til et operationelt program, hvis den årlige
gennemførelsesrapport ikke er blevet tilsendt Kommissionen i overensstemmelse
med artikel 101. 5. Forudsat at der er midler til
rådighed, foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger senest 60 dage efter,
at betalingsanmodningen er registreret hos Kommissionen. Artikel
127
Frigørelse 1. Kommissionen frigør enhver
del af det beløb, der er beregnet i henhold til andet afsnit, i forbindelse med
et operationelt program, og som ikke er blevet anvendt til betaling af den
første og den årlige forfinansiering, de mellemliggende betalinger og den
årlige saldo, senest den 31. december i det andet finansår efter året for
indgåelsen af budgetforpligtelsen under det operationelle program, eller for
hvilken en betalingsanmodning ikke er sendt i overensstemmelse med artikel 126,
stk. 1. Med henblik på frigørelsen beregner Kommissionen
beløbet ved at tilføje en sjettedel af den årlige budgetforpligtelse vedrørende
det samlede årlige bidrag for 2014 til hver af budgetforpligtelserne for
2015-2020. 2. Uanset stk. 1, første afsnit,
finder fristen for frigørelse ikke anvendelse på den årlige budgetforpligtelse
vedrørende det samlede årlige bidrag for 2014. 3. Hvis
den første årlige budgetforpligtelse vedrører det samlede årlige bidrag for
2015, finder fristen for frigørelse, uanset stk. 1, ikke anvendelse på den
årlige budgetforpligtelse vedrørende det samlede årlige bidrag for 2015. I
sådanne tilfælde beregner Kommissionen beløbet i stk. 1, første afsnit, ved at
tilføje en femtedel af den årlige budgetforpligtelse vedrørende det samlede
årlige bidrag for 2015 til hver af budgetforpligtelserne for 2016-2020. 4. Den del af forpligtelserne,
som stadig er åben den 31. december 2022, frigøres, hvis nogen af de
dokumenter, der kræves i henhold til artikel 107, stk. 1, ikke er forelagt for
Kommissionen senest den 30. september 2023. KAPITEL II
Regnskabsafslutning og programafslutning Afdeling I
Regnskabsafslutning Artikel 128
Årsregnskabernes indhold 1. Det attesterede årsregnskab
for hvert operationelt program dækker regnskabsåret og omfatter for hvert
prioriteret felt: a) de samlede støtteberettigede udgifter,
der er opført i attesteringsmyndighedens regnskab som beløb, støttemodtagerne
har betalt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, og den
modsvarende støtteberettigede offentlige støtte, som er betalt, og det samlede
beløb for den offentlige støtte, der er afholdt under gennemførelsen af
operationer b) de beløb, som er trukket tilbage eller
inddrevet i regnskabsåret, og de beløb, der skal inddrives ved udgangen af
regnskabsåret, de inddrivelser, der foretaget i henhold til artikel 61, og de
uinddrivelige beløb c) en liste over operationer, der er
fuldført i regnskabsåret, og som blev støttet af EFRU og Samhørighedsfonden d) en afstemning mellem de udgifter, der er
angivet i henhold til litra a), og de udgifter, der er anmeldt for samme
regnskabsår i betalingsanmodninger, ledsaget af en redegørelse for eventuelle
divergenser. 2. Attesteringsmyndigheden kan
pr. prioriteret felt i regnskabet fastlægge en reserve, der ikke må overstige 5
% af de samlede udgifter i de betalingsanmodninger, der er indgivet for et givent
regnskabsår, hvor vurderingen af lovligheden og den formelle rigtighed af
udgifterne er genstand for en igangværende procedure med revisionsmyndigheden. Det
pågældende beløb medregnes ikke i det samlede beløb for støtteberettigede
udgifter, der er omhandlet i stk. 1, litra a). Disse beløb medregnes endeligt i
eller udelades endeligt fra årsregnskabet for det følgende år. Artikel 129
Fremlæggelse af oplysninger For hvert år fra 2016 til og med 2022
forelægger medlemsstaterne Kommissionen de dokumenter, der er omhandlet i
artikel 75, stk. 1. Artikel 130
Årlig regnskabsafslutning 1. Ved beregningen af beløb med
udgiftsvirkning for fondene for et regnskabsår tager Kommissionen følgende i
betragtning: a) de samlede udgifter,
der er opført i regnskabet omhandlet i artikel 128, stk. 1, litra a), og for
hvilke medfinansieringssatsen skal anvendes for hvert prioriteret felt b) de samlede
betalinger foretaget af Kommissionen i løbet af det pågældende regnskabsår
bestående af: i) de mellemliggende
betalinger foretaget af Kommissionen i henhold til artikel 120, stk. 1, og
artikel 22 og ii) den årlige
forfinansiering udbetalt i henhold til artikel 124, stk. 2. 2. Den årlige saldo, der som et
resultat af regnskabsafslutningen skal inddrives fra medlemsstaten, gøres til
genstand for en indtægtsordre fra Kommissionen. Den årlige saldo, der skal
udbetales til medlemsstaten, lægges til den følgende mellemliggende betaling
fra Kommissionen efter regnskabsafslutningen. 3. Hvis Kommissionen af årsager,
der kan tilskrives en medlemsstat, ikke er i stand til at afslutte regnskabet
senest den 30. april i året efter afslutningen af et regnskabsår, underretter
Kommissionen medlemsstaten om de foranstaltninger, der skal træffes af
forvaltningsmyndigheden eller revisionsmyndigheden, eller om de supplerende
undersøgelser, Kommissionen foreslår der foretages i henhold til artikel 65,
stk. 2 og 3. 4. Kommissionens betaling af den
årlige saldo skal være baseret på de udgifter, der er anmeldt i regnskabet,
eksklusive eventuelle reserver, der er opbygget i forbindelse med udgifter, der
er anmeldt til Kommissionen, og som er genstand for en kontradiktorisk
procedure med revisionsmyndigheden. Artikel 131
Rullende afslutning af
operationer 1. For EFRU og
Samhørighedsfonden skal årsregnskaberne for hvert operationelt program for
hvert prioriteret felt indeholde en liste over operationer, der er fuldført i
regnskabsåret. De udgifter vedrørende sådanne operationer, som indgår i
regnskabet omfattet af beslutningen om regnskabsafslutning, anses for
afsluttet. 2. For ESF anses de udgifter,
som indgår i det regnskab, der er omfattet af en beslutning om
regnskabsafslutning, for afsluttet. Artikel 132
Adgang til bilag 1. Uden at dette tilsidesætter
statsstøttereglerne, sikrer forvaltningsmyndigheden, at alle bilag vedrørende
operationer efter anmodning stilles til rådighed for Kommissionen og Den Europæiske
Revisionsret i en periode på tre år. Denne periode på tre år løber fra den 31.
december i det år, hvor beslutningen om regnskabsafslutning, jf. artikel 130,
er vedtaget, eller senest fra datoen for betaling af den endelige saldo. Denne periode på tre år afbrydes, hvis der
indledes søgsmål eller rekurs, eller hvis Kommissionen fremsætter begrundet
anmodning herom. 2. Bilagene opbevares enten i de
originale udgaver eller i udgaver, der er attesteret som værende i
overensstemmelse med de originale udgaver, eller på almindeligt anerkendte
datamedier, herunder elektroniske udgaver af originaldokumenter eller
dokumenter, der kun findes i elektronisk udgave. 3. Alle bilagene skal opbevares
på en sådan måde, at det ikke er muligt at identificere de registrerede i et
længere tidsrum end det, der er nødvendigt af hensyn til de formål, hvortil
personoplysningerne indsamles, eller de formål, hvortil de senere behandles. 4. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel
142 med henblik på at fastsætte, hvilke datamedier der kan betragtes som
almindeligt anerkendte. 5. Proceduren til attestering
af, at dokumenter på almindeligt anerkendte datamedier stemmer overens med de
originale udgaver, fastlægges af de nationale myndigheder og skal sikre, at de
udgaver, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til
revisionsformål. 6. Hvis dokumenter kun
foreligger i elektronisk udgave, skal de anvendte edb-systemer opfylde
anerkendte sikkerhedsstandarder, som sikrer, at de dokumenter, der opbevares,
opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
Afdeling II
Afslutning af operationelle programmer Artikel 133
Fremlæggelse af
afslutningsdokumenterne og betaling af den endelige saldo 1. Medlemsstaterne fremlægger
senest den 30. september 2023 følgende dokumenter: a) en anmodning om udbetaling af den
endelige saldo b) en endelig rapport om gennemførelsen af
det operationelle program og c) de bilag, der er omhandlet i artikel 75,
stk. 1, for det sidste regnskabsår 1. juli 2022-30. juni 2023. 2. Den endelige saldo udbetales
senest tre måneder efter datoen for regnskabsafslutningen for det sidste
regnskabsår eller senest en måned efter datoen for godkendelsen af den endelige
gennemførelsesrapport. Afdeling III
Suspension af betalinger Artikel 134
Suspension af betalinger 1. Alle eller en del af de
mellemliggende betalinger vedrørende prioriterede felter eller operationelle
programmer kan suspenderes af Kommissionen, hvis: a) der er en alvorlig mangel ved
forvaltnings- og kontrolsystemet for det operationelle program og der ikke er
truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt b) udgifterne i en udgiftsoversigt er
behæftet med en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser, der ikke
er korrigeret c) medlemsstaten har undladt at træffe de
nødvendige foranstaltninger til at rette op på den situation, der gav anledning
til en afbrydelse i henhold til artikel 74 d) der er en alvorlig mangel i kvaliteten og
pålideligheden af overvågningssystemet eller i dataene om fælles og specifikke
indikatorer e) medlemsstaten har undladt at gennemføre
foranstaltningerne i det operationelle program vedrørende opfyldelsen af en
forhåndsbetingelse f) en resultatgennemgang dokumenterer, at
et prioriteret felt ikke har realiseret de delmål, der er fastsat i
resultatrammen g) medlemsstaten ikke reagerer eller ikke
svarer på tilfredsstillende vis, jf. artikel 20, stk. 5 h) et af de tilfælde, der er omhandlet i
artikel 21, stk. 6, litra a)-e), finder anvendelse. 2. Kommissionen kan ved hjælp af
gennemførelsesretsakter beslutte at suspendere alle eller en del af de
mellemliggende betalinger efter at have givet medlemsstaten mulighed for at
fremsætte bemærkninger. 3. Kommissionen bringer
suspensionen af alle eller en del af de mellemliggende betalinger til ophør,
når medlemsstaten har truffet de nødvendige foranstaltninger, som gør det
muligt at ophæve suspensionen.
KAPITEL III
Finansielle korrektioner Afdeling I
Medlemsstaternes finansielle korrektioner Artikel 135
Medlemsstaternes finansielle
korrektioner 1. Medlemsstaterne har i første række ansvaret for at undersøge
uregelmæssigheder, for at foretage de nødvendige finansielle korrektioner og
for at søge inddrivelse. Hvis der er tale om
systembetingede uregelmæssigheder, udvider medlemsstaten sine undersøgelser til
at omfatte alle operationer, som kan tænkes at være berørt. 2. Medlemsstaten foretager de nødvendige finansielle korrektioner i
forbindelse med enkeltstående eller systembetingede uregelmæssigheder, som
konstateres i forbindelse med operationer eller operationelle programmer. Finansielle
korrektioner består i helt eller delvis at annullere det offentlige bidrag til
en operation eller et operationelt program. Medlemsstaten
tager hensyn til uregelmæssighedernes art og betydning og det økonomiske tab
for fondene og foretager en forholdsmæssig korrektion. De finansielle
korrektioner registreres i årsregnskabet af forvaltningsmyndigheden for det
regnskabsår, i hvilket annulleringen besluttes. 3. De fondsbidrag, der annulleres i henhold til stk. 2, kan genanvendes af
medlemsstaten inden for det pågældende operationelle program, jf. dog stk. 4. 4. Et bidrag, som er annulleret
i henhold til stk. 2, kan ikke genanvendes til nogen af de operationer, som var
genstand for korrektionen, eller, hvis der foretages en finansiel korrektion i
forbindelse med en systembetinget uregelmæssighed, til nogen af de operationer,
der er berørt af den systembetingede uregelmæssighed. Afdeling II
Kommissionens finansielle korrektioner Artikel 136
Kriterier for finansielle
korrektioner 1. Kommissionen foretager
finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere
hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program, jf. artikel 77,
hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at: a) der er alvorlige
mangler ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystem, som har
bragt det EU-bidrag, der allerede er betalt til programmet, i fare b) en medlemsstat ikke
har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 135 før
indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke c) udgifterne i en
betalingsanmodning er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten
før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner
på konstaterede individuelle uregelmæssigheder og tager hensyn til, om en
uregelmæssighed er systembetinget. Hvis det ikke er muligt
præcist at fastslå størrelsen af uregelmæssighederne med udgiftsvirkning for
fondene, anvender Kommissionen en fast takst eller en ekstrapoleret finansiel
korrektion. 2. Når Kommissionen fastsætter
korrektionens størrelse, jf. stk. 1, tager den hensyn til uregelmæssighedens
art og betydning og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler i
forvaltnings- og kontrolsystemerne, der er konstateret ved det operationelle
program. 3. Hvis Kommissionen baserer sin
holdning på rapporter fra andre revisorer end revisorerne i sine egne
tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner om de finansielle følger efter
at have undersøgt de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har
truffet i henhold til artikel 135, stk. 2, de meddelelser, der er
forelagt i henhold til artikel 112, stk. 3, og medlemsstatens eventuelle
svar. 4. Hvis Kommissionen på grundlag
af en gennemgang af den endelige rapport om gennemførelsen af det operationelle
program fastslår, at der er alvorlige mangler med hensyn til realisering af
målene opstillet i resultatrammen, kan den anvende finansielle korrektioner i
forbindelse med de pågældende prioriterede felter ved hjælp af
gennemførelsesretsakter. 5. Hvis en medlemsstat ikke
overholder sine forpligtelser i henhold til artikel 86, kan Kommissionen,
afhængigt af omfanget af den manglende overholdelse af disse forpligtelser,
foretage en finansiel korrektion ved at annullere hele eller en del af
strukturfondenes bidrag til den pågældende medlemsstat. 6. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel
142 vedrørende kriterierne for at fastlægge, hvilket niveau af finansiel
korrektion der skal anvendes. Artikel 137
Procedure 1. Før Kommissionen træffer afgørelse
om finansiel korrektion, indleder den proceduren ved at meddele medlemsstaten de
foreløbige konklusioner af sin undersøgelse og anmode den om at fremsætte sine
bemærkninger inden to måneder. 2. Hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på grundlag af en
ekstrapolation eller til en fast takst, skal medlemsstaten have mulighed for
via en gennemgang af de pågældende dokumenter at påvise, at uregelmæssighedens
faktiske omfang er mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering. Medlemsstaten kan i
forståelse med Kommissionen begrænse denne gennemgang til kun at omfatte en passende
andel eller stikprøver af de pågældende dokumenter. Medmindre det drejer sig om
behørigt begrundede tilfælde, må den tid, der anvendes til denne gennemgang,
ikke overstige en yderligere periode på to måneder efter den i stk. 1 nævnte
periode på to måneder. 3. Kommissionen tager hensyn til alle beviser, som medlemsstaten
forelægger inden for fristerne i stk. 1 og 2. 4. Hvis medlemsstaten ikke godtager Kommissionens foreløbige konklusioner,
indbyder Kommissionen medlemsstaten til en høring for at sikre, at alle
relevante oplysninger og bemærkninger foreligger som grundlag for Kommissionens
konklusioner om anvendelsen af den finansielle korrektion. 5. For at anvende finansielle korrektioner træffer Kommissionen en
afgørelse i form af gennemførelsesretsakter senest seks måneder efter
høringsdatoen eller efter datoen for modtagelse af supplerende oplysninger, når
medlemsstaten indvilliger i at fremlægge sådanne yderligere oplysninger efter
høringen. Kommissionen tager hensyn til alle de oplysninger og bemærkninger, der
er fremkommet under proceduren. Hvis der ikke finder nogen
høring sted, begynder fristen på seks måneder to måneder efter modtagelsen af
Kommissionens indbydelse til høringen. 6. Hvis Kommissionen eller Den
Europæiske Revisionsret konstaterer uregelmæssigheder, der påvirker det
årsregnskab, Kommissionen har fået tilsendt, skal den deraf følgende
finansielle korrektion reducere støtten fra fondene til det operationelle
program. Artikel 138
Medlemsstaternes
forpligtelser En finansiel korrektion foretaget af
Kommissionen berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at søge inddrivelse i
henhold til artikel 135, stk. 2, i nærværende forordning og inddrive
statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, og
artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999[38]. Artikel 139
Tilbagebetaling 1. Enhver skyldig
tilbagebetaling til Den Europæiske Unions almindelige budget foretages før den
forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til
finansforordningens artikel 73. Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden
måned efter indtægtsordrens udstedelse. 2. Enhver forsinkelse i
tilbagebetalingen giver anledning til morarenter fra forfaldsdatoen indtil
datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske
Centralbank anvender i sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første
arbejdsdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling, forhøjet med 1 1/2
procentpoint.
AFSNIT VIII Proportional kontrol af operationelle
programmer Artikel 140
Proportional kontrol af
operationelle programmer 1. Operationer, for hvilke de
samlede støtteberettigede udgifter ikke overstiger 100 000 EUR, må ikke
underkastes mere end én revision af enten revisionsmyndigheden eller
Kommissionen før afslutningen af alle udgifter i henhold til artikel 131. Andre
operationer må ikke underkastes mere end én revision pr. regnskabsår af
revisionsmyndigheden og Kommissionen forud for afslutningen af alle udgifter i
henhold til artikel 131. Disse bestemmelser tilsidesætter ikke stk. 4. 2. For operationelle programmer,
for hvilke den seneste revisionsudtalelse viser, at der ikke er nogen
væsentlige mangler, kan Kommissionen på det efterfølgende møde, der er
omhandlet i artikel 118, stk. 3, aftale med revisionsmyndigheden, at niveauet
for det krævede revisionsarbejde kan nedsættes, således at det står i forhold
til den konstaterede risiko. I
sådanne tilfælde vil Kommissionen ikke foretage egne revisioner på stedet,
medmindre der er tegn på mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemet, som
påvirker udgifter, der er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, for hvilke
regnskaberne allerede er omfattet af en afgørelse om regnskabsafslutning. 3. For operationelle programmer,
hvorom Kommissionen konkluderer, at revisionsmyndighedens udtalelse er
pålidelig, kan Kommissionen aftale med revisionsmyndigheden at begrænse sine
egne revisioner på stedet til en revision af revisionsmyndighedens arbejde,
medmindre der er beviser på mangler i revisionsmyndighedens arbejde vedrørende
et regnskabsår, for hvilket regnskaberne allerede er omfattet af en afgørelse om
regnskabsafslutning. 4. Revisionsmyndigheden og
Kommissionen kan foretage revisioner af operationer, hvis en risikovurdering
viser, at der er en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig, i
tilfælde af dokumentation for alvorlige mangler ved det pågældende
operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystem og i de tre år, der
følger efter afslutningen af alle udgifterne til en operation under artikel 131,
som led i en revisionsstikprøve, jf. dog stk. 1. Kommissionen kan til enhver
tid foretage revisioner af operationer for at vurdere det arbejde, der er
foretaget af en revisionsmyndighed, ved en gentagelse af dens
revisionsvirksomhed.
FJERDE DEL DELEGEREDE BEFØJELSER, GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER,
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER KAPITEL I Delegerede beføjelser og
gennemførelsesbestemmelser Artikel 141
Ændring af bilagene Kommissionen kan ved hjælp af delegerede
retsakter, jf. artikel 142, vedtage ændringer af bilag I og V til denne
forordning inden for anvendelsesområdet for de relevante bestemmelser i denne
forordning. Artikel 142
Udøvelse af de delegerede
beføjelser 1. Kommissionen tillægges
beføjelser til at vedtage delegerede retsakter på de i denne artikel fastlagte
betingelser. 2. De delegerede beføjelser
omhandlet i denne forordning tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode
fra datoen for denne forordnings ikrafttrædelse 3. De i artikel 141
omhandlede delegationer af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af
Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer de i den
pågældende afgørelse anførte delegerede beføjelser til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den
Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i
afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der
allerede er i kraft. 4. Så snart Kommissionen
vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet
meddelelse herom. 5. En delegeret retsakt træder
kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse
inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til
Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden
udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter
at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på
Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ. Hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har
gjort indsigelse mod den delegerede retsakt inden fristens udløb,
offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på
det deri fastsatte tidspunkt. Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den
Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis
Europa-Parlamentet og Rådet begge har informeret Kommissionen om, at de ikke
agter at gøre indsigelse. Hvis Europa-Parlamentet eller Rådet gør indsigelse
mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den
institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, anfører
begrundelsen herfor. Artikel 143
Udvalgsprocedure 1. Kommissionen bistås af
Koordinationsudvalget for Fondene. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i
forordning (EU) nr. 182/2011. 2. Når der henvises til dette
stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011. 3. Når der henvises til dette
stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Når udvalgets udtalelse, jf. stk. 2 og 3,
indhentes efter en skriftlig procedure, afsluttes proceduren uden noget
resultat, hvis formanden for udvalget træffer beslutning herom, eller (… [antal medlemmer] udvalgsmedlemmer) (et flertal på …
[flertallets karakter anføres: f.eks. to tredjedele] af
udvalgsmedlemmerne/et … [flertallets karakter anføres: f.eks. simpelt] flertal
af udvalgsmedlemmerne) anmoder herom, inden for tidsfristen for afgivelse af
udtalelsen. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager
Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4,
tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes. KAPITEL
II Overgangsbestemmelser
og afsluttende bestemmelser
Artikel 144
Revision Europa-Parlamentet og Rådet tager senest den
31. december 20XX denne forordning op til revision i overensstemmelse med
traktatens artikel 177. Artikel
145
Overgangsbestemmelser 1. Denne forordning er ikke til
hinder for videreførelse eller ændring, herunder hel eller delvis annullering,
af de pågældende projekter indtil deres afslutning eller af bistand, som
Kommissionen har godkendt på grundlag af denne forordning eller anden
lovgivning, der gælder for bistanden pr. 31. december 2013. 2. Ansøgninger, der er indgivet
i henhold til forordning (EF) nr. 1083/2006, er fortsat gyldige. Artikel 146
Ophævelse 1. Forordning (EF) nr. 1083/2006
ophæves med virkning fra den 1. januar 2014. 2. Henvisninger til den ophævede
forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning. Artikel
147
Ikrafttrædelse Denne forordning træder i kraft dagen efter
offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Denne forordning er bindende i alle
enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den
[...]. På Europa-Parlamentets vegne På Rådets vegne
Formand Formand BILAG I Metode
til fastlæggelse af resultatrammen 1. Resultatrammen består af
delmål, som fastsættes for hver prioritet, hvor det er relevant, for årene 2016
og 2018, og mål, der fastsættes for 2022. Delmål og mål præsenteres i
overensstemmelse med skemaet i tabel 1. Tabel 1: Standardformat for resultatrammen Prioritet || Indikator og evt. måleenhed || Delmål for 2016 || Delmål for 2018 || Mål for 2022 || || || || || || || || || || || || || || || || 2. Delmål er mellemliggende mål
for opfyldelsen af det specifikke mål for en prioritet, som giver udtryk for de
ønskede fremskridt mod de mål, der er fastsat for slutningen af perioden. De
delmål, der fastsættes for 2016, skal omfatte finansielle indikatorer og
indikatorer for output. De delmål, der fastsættes for 2018, skal omfatte
finansielle indikatorer, indikatorer for output og evt. resultatindikatorer.
Der kan også fastsættes delmål for centrale trin i gennemførelsen. 3. Delmål skal være: –
relevante, fange væsentlig information om
fremskridt for en prioritet –
gennemsigtige, med objektivt kontrollerbare mål og
identificerede og offentligt tilgængelige kildedata –
kontrollerbare, uden at der pålægges en
uforholdsmæssig stor administrativ byrde –
konsistente på tværs af operationelle programmer,
hvor det er relevant.
BILAG II Årlig
fordeling af forpligtelsesbevillinger for 2014-2020 […] BILAG III
Additionalitet
1.
Offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter
Tallet for faste bruttoinvesteringer i spalte
X-1 udtrykt som en andel af BNP ifølge tabel 2 i bilag 2 til
"Retningslinjerne for konvergensprogrammernes indhold og form"[39] vil blive brugt til at fastslå offentlige
eller tilsvarende strukturelle udgifter.
2.
Verificering
Der gælder følgende regler for verificering af
additionaliteten i overensstemmelse med artikel 86, stk. 3: 2.1 Forudgående verificering a) Når en medlemsstat indsender en
partnerskabsaftale, skal den oplyse udgifternes planlagte profil i det format,
som fremgår af nedenstående tabel 1. I de medlemsstater, hvor mindre udviklede
regioner og overgangsregioner dækker over 15 % og under 70 % af
befolkningen, skal oplysninger om udgifter i [mindre udviklede regioner og overgangsregioner]
angives i samme format. Tabel 1 Den offentlige sektors udgifter som en andel af BNP || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 P51 || X || X || X || X || X || X || X b) Medlemsstaten skal oplyse
Kommissionen om de vigtigste makroøkonomiske indikatorer og prognoser, der
ligger til grund for de offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter. c) Når der foreligger en aftale mellem
Kommissionen og medlemsstaten, skal ovennævnte tabel 1 inkluderes i den
pågældende medlemsstats partnerskabsaftale som referenceniveau for de
offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter, der skal opretholdes i
årene 2014-2020. 2.2 Midtvejsverificering a) Ved midtvejsverificeringen anses en
medlemsstat for at have opretholdt niveauet for offentlige eller tilsvarende
strukturelle udgifter, hvis det årlige udgiftsgennemsnit i årene 2014-2017
svarer til eller er højere end det udgiftsreferenceniveau, der blev fastsat i
partnerskabsaftalen. b) Efter midtvejsverificeringen kan
Kommissionen i samråd med en medlemsstat revidere referenceniveauet for de
offentlige eller tilsvarende strukturelle udgifter i partnerskabsaftalen,
såfremt medlemsstatens økonomiske situation har ændret sig væsentligt siden
vedtagelsen af partnerskabsaftalen, og der ikke blev taget hensyn til
ændringen, da referenceniveauet i partnerskabsaftalen blev fastsat. 2.3 Efterfølgende verificering Ved den efterfølgende verificering anses en
medlemsstat for at have opretholdt niveauet for offentlige eller tilsvarende
strukturelle udgifter, hvis det årlige udgiftsgennemsnit i årene 2014-2020
svarer til eller er højere end det udgiftsreferenceniveau, der blev fastsat i
partnerskabsaftalen.
3.
Finansielle korrektionssatser efter en efterfølgende verificering
Hvis Kommissionen beslutter at foretage en
finansiel korrektion i overensstemmelse med artikel 86, stk. 4, opnås den
finansielle korrektionssats ved at trække 3 % fra forskellen mellem
referenceniveauet i partnerskabsaftalen og det opnåede niveau udtrykt som en
procentdel af referenceniveauet og herefter dividere resultatet med 10. Den
finansielle korrektion bestemmes ved at anvende den finansielle korrektionssats
på fondenes bidrag til den berørte medlemsstat for de mindre udviklede regioner
og overgangsregionerne i hele programmeringsperioden. Hvis forskellen mellem referenceniveauet i
partnerskabsaftalen og det opnåede niveau udtrykt som en procentdel af
referenceniveauet i partnerskabsaftalen er på 3 % eller derunder,
foretages der ingen finansiel korrektion. Den finansielle korrektion må ikke overstige
5 % af fondenes tildeling til den pågældende medlemsstat for de mindre
udviklede regioner og overgangsregionerne i hele programmeringsperioden. BILAG IV
Forhåndsbetingelser Tematiske
forhåndsbetingelser Tematiske mål || Forhåndsbetingelse || Opfyldelseskriterier 1. Styrkelse af forskning, teknologisk udvikling og innovation (FoU-målet) (jf. artikel 9, nr. 1)) || 1.1. Forskning og innovation: Der foreligger en national og/eller regional innovationsstrategi for intelligent specialisering på linje med det nationale reformprogram for at tiltrække private investeringer i forskning og innovation, som er i overensstemmelse med kendetegnene for velfungerende nationale og regionale forsknings- og innovationssystemer[40] || – Der foreligger en national eller regional forsknings- og innovationsstrategi for intelligent specialisering, som – er baseret på en SWOT-analyse om at koncentrere ressourcerne om en begrænset række forsknings- og innovationsprioriteter – skitserer foranstaltninger til at stimulere private FTU-investeringer – indeholder et overvågnings- og revisionssystem. – Medlemsstaten har vedtaget en ramme for tilgængelige budgetmidler til forskning og innovation. – Medlemsstaten har vedtaget en flerårig plan for budgetlægning og prioritering af investeringer, der er knyttet til EU's prioriteter (Det Europæiske Strategiforum for Forskningsinfrastrukturer – ESFRI). 2. Bedre adgang til og brug og kvalitet af informations- og kommunikationsteknologi (bredbåndsmålet) (jf. artikel 9, nr. 2)) || 2.1. Digital vækst: Den nationale eller regionale innovationsstrategi for intelligent specialisering indeholder et eksplicit kapitel om digital vækst for at fremme efterspørgslen efter billige og interoperable IKT-baserede private og offentlige tjenester af god kvalitet og øge borgernes, herunder sårbare gruppers, virksomhedernes og de offentlige forvaltningers anvendelse heraf også til grænseoverskridende initiativer. || – Der er et kapitel i den nationale eller regionale innovationsstrategi for intelligent specialisering, som indeholder: – budgetlægning og prioritering af foranstaltninger gennem en SWOT-analyse udført i overensstemmelse med resultattavlen i en digital dagsorden for Europa[41] – der skal være gennemført en analyse om afbalancering af støtte til udbud af og efterspørgsel efter informations- og kommunikationsteknologier (IKT) – målbare mål for resultaterne af foranstaltninger inden for områderne digitale færdigheder, e-inddragelse, e-tilgængelighed og e-sundhed, der er tilpasset eksisterende relevante nationale eller regionale sektorstrategier – vurdering af behovene for at styrke opbygning af IKT-kapacitet. 2.2. Næste generation af accessinfrastruktur (NGA): Der foreligger nationale NGA-planer, som tager hensyn til regionale foranstaltninger med henblik på at nå EU's accessmål for højhastighedsinternet[42] med fokus på områder, hvor markedet ikke leverer en åben infrastruktur til en overkommelig pris og i en passende kvalitet i overensstemmelse med EU's konkurrence- og statsstøttebestemmelser og ikke sikrer sårbare grupper tilgængelige tjenester. || – Der foreligger en national NGA-plan, som indeholder – en plan for infrastrukturinvesteringer gennem efterspørgselsaggregering og en kortlægning af infrastruktur og tjenester, der regelmæssigt ajourføres – bæredygtige investeringsmodeller, der styrker konkurrencen og giver adgang til åbne, billige og fremtidssikrede infrastrukturer og tjenester af høj kvalitet – foranstaltninger til fremme af privat investering. 3. Fremme af små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne (jf. artikel 9, nr. 3)) || 3.1. Der er gennemført specifikke foranstaltninger med henblik på en effektiv implementering af Small Business Act (SBA) og status herfor af 23. februar 2011[43], bl.a. princippet "Tænk småt først". || – De specifikke foranstaltninger omfatter: – en overvågningsmekanisme for at sikre implementeringen af SBA, herunder et organ med ansvar for at koordinere SMV-spørgsmål på tværs af administrative niveauer (en "SMV-repræsentant") – foranstaltninger til at mindske den tid, det tager at etablere en virksomhed, til tre arbejdsdage og en omkostning på 100 EUR – foranstaltninger til at mindske den tid, det tager at få licenser og tilladelser til at iværksætte og udføre virksomhedens specifikke aktivitet, til tre måneder. – en mekanisme til systematisk at bedømme konsekvenserne af en lovgivning for SMV'er ved hjælp af en "SMV-test", samtidig med at forskelle i virksomheders størrelse tages i betragtning, hvor dette er relevant. 3.2. Gennemførelse i national lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/7/EU af 16. februar 2011 om bekæmpelse af forsinket betaling i handelstransaktioner[44] || – Gennemførelse af det pågældende direktiv i overensstemmelse med artikel 12 i direktivet (senest den 16. marts 2013). 4. Støtte til overgangen til en lavemissionsøkonomi i alle sektorer (jf. artikel 9, nr. 4)) || 4.1. Energieffektivitet: Gennemførelse i national lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevne i overensstemmelse med direktivets artikel 28[45]. Overensstemmelse med artikel 6, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF af 23. april 2009 om medlemsstaternes indsats for at nedbringe deres drivhusgasemissioner med henblik på at opfylde Fællesskabets forpligtelser til at reducere drivhusgasemissionerne frem til 2020[46]. Gennemførelse i national lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/32/EF af 5. april 2006 om energieffektivitet i slutanvendelserne og om energitjenester[47]. Gennemførelse i national lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/8/EF af 11. februar 2004 om fremme af kraftvarmeproduktion på grundlag af en efterspørgsel efter nyttevarme på det indre energimarked og om ændring af direktiv 92/42/EØF[48]. || – Gennemførelse af minimumskravene til bygningers energimæssige ydeevne i henhold til artikel 3, 4 og 5 i direktiv 2010/31/EU. – Vedtagelse af de nødvendige foranstaltninger til at oprette et system for attestering af bygningers energimæssige ydeevne er vedtaget i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 2010/31/EU. – Realisering af den krævede andel af renovering af offentlige bygninger. – Slutbrugerkunder udstyres med individuelle målere. – Effektiviteten ved opvarmning og afkøling fremmes i henhold til direktiv 2004/8/EF. 4.2. Vedvarende energi: Gennemførelse i national lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23. april 2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF[49]. || – Medlemsstaten har indført og offentliggjort gennemsigtige støtteordninger, prioriteret adgang til net og til lastfordeling, standardregler for, hvem der skal bære og dele omkostningerne ved de tekniske tilpasninger. – Medlemsstaten har vedtaget en national handlingsplan for vedvarende energi i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 2009/28/EF. 5. Fremme af tilpasning til klimaforandringer og risikoforebyggelse (klimaforandringsmålet) (jf. artikel 9, nr. 5)) || 5.1. Risikoforebyggelse og risikostyring: Der foreligger nationale eller regionale risikovurderinger for katastrofehåndtering, der tager højde for tilpasning til klimaforandringer[50]. || – Der foreligger en national eller regional risikovurdering, som indeholder: – en beskrivelse af proces, metodologi, metoder og ikke-følsomme data til brug for den nationale risikovurdering – en beskrivelse af scenarier med én eller flere risici – evt. inddragelse af nationale strategier for tilpasning til klimaforandringerne. 6. Beskyttelse af miljøet og fremme en bæredygtig udnyttelse af ressourcerne (jf. artikel 9, nr. 6)) || 6.1. Vandsektoren: Der foreligger a) en vandprissætningspolitik, som sikrer passende incitamenter for brugerne til at udnytte vandressourcerne effektivt og b) et passende bidrag fra de forskellige vandanvendelsessektorer til dækning af omkostningerne i forbindelse med forsyningspligtydelser i overensstemmelse med artikel 9 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger[51]. || – Medlemsstaten har sørget for bidrag fra de forskellige vandanvendelsessektorer til dækning af omkostningerne i forbindelse med den enkelte sektors forsyningspligtydelser i overensstemmelse med artikel 9 i direktiv 2000/60/EF. – Vedtagelse af en vandområdeplan for det vandområdedistrikt, hvor der skal foretages investeringer i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger[52]. 1. 6.2. Affaldssektoren: Gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver[53], især udvikling af affaldshåndteringsplaner i overensstemmelse med direktivet og affaldshierarkiet. || – Medlemsstaten har aflagt rapport til Kommissionen om sine fremskridt mod målene i artikel 11 i direktiv 2008/98/EF, årsagerne til, at målene evt. ikke er nået, og planlagte foranstaltninger for at nå målene. – Medlemsstaten har sikret, at dens kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 1, 4, 13 og 16 i direktiv 2008/98/EF udarbejder en eller flere affaldshåndteringsplaner i henhold til direktivets artikel 28. – Senest den 12. december 2013 har medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 1 og 4 i direktiv 2008/98/EF udarbejdet programmer for affaldsforebyggelse, jf. direktivets artikel 29. – Medlemsstaten har truffet de nødvendige foranstaltninger til at nå 2020-målet om genbrug og genanvendelse i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 2008/98/EF. 7. Fremme af bæredygtig transport og afskaffelse af flaskehalsproblemer i vigtige netinfrastrukturer (jf. artikel 9, nr. 7)) || 7.1. Veje: Der foreligger en samlet national transportplan, som indeholder en passende prioritering af investeringerne i det transeuropæiske transportinfrastrukturbasisnet (TEN-T), i det primære net (andre investeringer end i basis-TEN-T) og i sekundære forbindelsesmuligheder (bl.a. offentlig transport på regionalt og lokalt plan). || – Der foreligger en samlet transportplan, som indeholder – prioritering af investeringer i TEN-T-basisnettet, det primære net og sekundære forbindelsesmuligheder. Prioriteringen skal tage hensyn til investeringernes bidrag til mobilitet, bæredygtighed, nedbringelse af drivhusgasemissioner og bidraget til et fælles europæisk transportområde – en realistisk og moden reserve af færdigudarbejdede projekter (inkl. tidsplan, budgetramme) – en strategisk miljøvurdering, der opfylder lovkravene til transportplanen – foranstaltninger til at styrke bemyndigede organers og støttemodtageres kapacitet til at gennemføre reserven af færdigudarbejdede projekter. 7.2. Jernbaner: Der foreligger en samlet national transportplan med et eksplicit kapitel om jernbaneudvikling, som indeholder en passende prioritering af investeringerne i det transeuropæiske transportinfrastrukturbasisnet (TEN-T), i det primære net (andre investeringer end i basis-TEN-T) og i sekundære forbindelsesmuligheder for jernbanesystemet i overensstemmelse med deres bidrag til mobilitet, bæredygtighed og netværkseffekter på nationalt og europæisk plan. Investeringerne dækker mobile aktiver og interoperabilitet samt kapacitetsopbygning. || – Den samlede transportplan indeholder et kapitel om jernbaneudvikling, som indeholder: 2. en realistisk og moden reserve af færdigudarbejdede projekter (inkl. tidsplan, budgetramme) 3. en strategisk miljøvurdering, der opfylder lovkravene til transportplanen 4. foranstaltninger til at styrke bemyndigede organers og støttemodtageres kapacitet til at gennemføre reserven af færdigudarbejdede projekter. 8. Fremme af beskæftigelse og støtte til arbejdskraftens mobilitet (beskæftigelsesmålet) (jf. artikel 9, nr. 8)) || 8.1. Adgang til beskæftigelse for jobsøgende og personer uden for arbejdsstyrken, herunder lokale beskæftigelsesinitiativer, samt støtte til arbejdstagernes mobilitet: Der udformes og gennemføres aktive arbejdsmarkedspolitikker i overensstemmelse med beskæftigelsesretningslinjerne og de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker[54] vedrørende forbedring af forudsætningerne for jobskabelse. || – Arbejdsformidlingstjenesterne har kapacitet til og sørger rent faktisk for: – individualiserede tjenester og aktive og forebyggende arbejdsmarkedsforanstaltninger på et tidligt stadium, der er åbne for alle arbejdssøgende – foregribelse af og rådgivning om langsigtede beskæftigelsesmuligheder som følge af strukturelle omstillinger på arbejdsmarkedet såsom omstillingen til lavemissionsøkonomi – gennemsigtig og systematisk information om nye ledige job. – Arbejdsformidlingerne har oprettet netværk med arbejdsgivere og uddannelsesinstitutioner. 8.2. Selvstændig erhvervsvirksomhed, iværksætteri og virksomhedsetablering: Der foreligger en samlet og rummelig strategi for integrerende etableringsstøtte i overensstemmelse med Small Business Act[55] og i sammenhæng med beskæftigelsesretningslinjerne og de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker[56] vedrørende forbedring af forudsætningerne for jobskabelse. || – Der er fastlagt en samlet strategi, der skal omfatte: – foranstaltninger til at mindske den tid, det tager at etablere en virksomhed, til tre arbejdsdage og en omkostning på 100 EUR – foranstaltninger til at mindske den tid, det tager at få licenser og tilladelser til at iværksætte og udføre virksomhedens specifikke aktivitet, til tre måneder – aktioner, der forbinder passende virksomhedsudviklingstjenester og finansielle tjenester (adgang til kapital), herunder opsøgende arbejde blandt dårligt stillede grupper og områder. 8.3. Modernisering og styrkelse af arbejdsmarkedsinstitutioner, bl.a. tiltag til at styrke arbejdskraftens tværnationale bevægelighed[57]: - Arbejdsmarkedsinstitutioner moderniseres og styrkes i overensstemmelse med beskæftigelsesretningslinjerne - Til grund for reformer af arbejdsmarkedsinstitutionerne skal der ligge en klar strategi og en forudgående vurdering, der medtager kønsdimensionen. || – Tiltag til at reformere arbejdsformidlingerne med det formål at give dem kapacitet til at levere[58]: – individualiserede tjenester og aktive og forebyggende arbejdsmarkedsforanstaltninger på et tidligt stadium, der er åbne for alle arbejdssøgende – rådgivning om langsigtede beskæftigelsesmuligheder som følge af strukturelle omstillinger på arbejdsmarkedet såsom omstillingen til lavemissionsøkonomi – gennemsigtig og systematisk information om nye jobmuligheder på EU-niveau. – Reformen af arbejdsformidlingerne skal omfatte oprettelse af netværk med arbejdsgivere og uddannelsesinstitutioner. 8.4. Aktiv og sund aldring: Aktive aldringspolitikker udformes og gennemføres i overensstemmelse med beskæftigelsesretningslinjerne[59]. || – Tiltag til at løfte udfordringerne med en aktiv og sund aldring[60]: – Relevante interessenter inddrages i udformning og gennemførelse af aktive aldringspolitikker. – Medlemsstaten har truffet foranstaltninger til at fremme aktiv aldring og begrænse tidlig tilbagetrækning. || 8.5. Tilpasning af arbejdstagere, virksomheder og iværksættere til forandring: Der foreligger politikker, som sigter mod at fremme foregribelse og god forvaltning af forandring og omstrukturering på alle relevante niveauer (nationalt, regionalt, lokalt og i de enkelte brancher)[61]. || – Der er etableret effektive instrumenter til at støtte arbejdsmarkedets parter og offentlige myndigheder i udviklingen af proaktive foranstaltninger med henblik på forandring og omstrukturering. 9. Investeringer i uddannelse, kvalifikationer og livslang læring (uddannelsesmålet) (jf. artikel 9, nr. 10)) || 9.1. Skolefrafald: Der foreligger en helhedsstrategi for at mindske skolefrafaldet i overensstemmelse med Rådets henstilling af 28. juni 2011 om politikker, som skal mindske skolefrafald[62]. || – Der er etableret et system til indsamling og analyse af data og information om skolefrafald på nationalt, regionalt og lokalt plan, som: – giver et tilstrækkeligt evidensgrundlag til at udvikle målrettede politikker – benyttes systematisk til at overvåge udviklingen på det enkelte niveau. – Der er etableret en strategi for skolefrafald, som: – er evidensbaseret – er omfattende (f.eks. dækker alle uddannelsesområder, også udviklingen i den tidlige barndom) og i tilstrækkelig grad dækker forebyggelses-, interventions- og kompensationsforanstaltninger – indeholder målsætninger, der er i overensstemmelse med Rådets henstilling om politikker, som skal mindske skolefrafald – går på tværs af sektorer og involverer og koordinerer alle politikområder og interessenter, der er relevante for bekæmpelse af skolefrafald. 9.2. Videregående uddannelse: Der foreligger nationale og regionale strategier for at øge antallet af personer, der får en videregående uddannelse, samt kvalitet og effektivitet i de videregående uddannelser i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 10. maj 2006 om virkeliggørelse af universiteternes moderniseringsdagsorden for uddannelse, forskning og innovation[63]. || – Der foreligger en national eller regional strategi for videregående uddannelse, som omfatter: – foranstaltninger til at øge deltagelse og gennemførelse, der: – forbedrer vejledningen af mulige studerende – øger deltagelsen i videregående uddannelse blandt lavindkomstgrupper og andre underrepræsenterede grupper – øger deltagelsen af voksne studerende – (om nødvendigt) mindsker frafaldsprocenten/forbedrer gennemførelsesprocenten – foranstaltninger til forbedring af kvaliteten, der: – fremmer nyskabende indhold og udvikling af læseplaner – fremmer høje kvalitetsstandarder i undervisningen – foranstaltninger til at øge beskæftigelsesevne og iværksætterånd, der: – fremmer udviklingen af "tværfaglige kvalifikationer", bl.a. iværksætteri, i alle videregående uddannelsesplaner – mindsker kønsforskelle med hensyn til akademiske og erhvervsuddannelsesmæssige valg og tilskynder studerende til at vælge karrierer i sektorer, hvor de er underrepræsenteret, med henblik på at mindske kønsopsplitningen på arbejdsmarkedet – sikrer kvalificeret undervisning under anvendelse af forskningsbaseret viden og udvikling i erhvervspraksis. 9.3. Livslang læring: Der foreligger en national og/eller regional politisk ramme for livslang læring i overensstemmelse med EU's politiske retningslinjer[64]. || – Der er etableret en national eller regional politisk ramme for livslang læring, som indeholder: – foranstaltninger til støtte for gennemførelse af livslang læring (LLL) og opgradering af kvalifikationer og til inddragelse af og partnerskab med interessenter, bl.a. arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsforeninger – foranstaltninger til effektiv etablering af kvalifikationsudvikling for unge i erhvervsuddannelse, voksne, kvinder, der vender tilbage til arbejdsmarkedet, lavtuddannede og ældre arbejdstagere samt andre dårligt stillede grupper – foranstaltninger til at udvide adgangen til LLL, bl.a. via effektiv gennemførelse af instrumenter til sikring af større gennemsigtighed (den europæiske referenceramme for kvalifikationer, nationale referencerammer for kvalifikationer, det europæiske meritoverførselssystem for erhvervsuddannelse, den europæiske referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelse) og udvikling og integration af livslange læringstjenester (almen uddannelse og erhvervsuddannelse, vejledning, validering) – foranstaltninger til at forbedre relevansen af almen uddannelse og erhvervsuddannelse og sikre tilpasning heraf til identificerede målgruppers behov. 10. Fremme social inklusion og bekæmpe fattigdom (fattigdomsmålet) (jf. artikel 9, nr. 9)) || 10.1. Aktiv inklusion Integration af marginaliserede befolkningsgrupper som f.eks. romaerne: - Der foreligger og gennemføres en national strategi for fattigdomsbekæmpelse i overensstemmelse med Kommissionens henstilling af 3. oktober 2008 om aktiv integration af mennesker, som er udstødt fra arbejdsmarkedet[65], og beskæftigelsesretningslinjerne - Der er etableret en national strategi for romaer i overensstemmelse med EU-rammen for de nationale strategier for romaernes integration frem til 2020[66]. - Der er etableret støtte til, at relevante interessenter kan få adgang til fondene. || – Der foreligger en national strategi for fattigdomsbekæmpelse, som: – er evidensbaseret. Det kræver et system til indsamling og analyse af data og information, som giver tilstrækkelig dokumentation til at udvikle politikker til fattigdomsbekæmpelse. Dette system anvendes til at overvåge udviklingen – er i overensstemmelse med det nationale mål for fattigdom og social udstødelse (som defineret i det nationale reformprogram), der omfatter udvidelse af beskæftigelsesmulighederne for dårligt stillede grupper – indeholder en kortlægning af den territoriale koncentration af marginaliserede og dårligt stillede grupper, bl.a. romaer, ud over det regionale niveau/NUTS 3 – påviser, at arbejdsmarkedets parter og relevante interessenter er inddraget i udformningen af den aktive inklusion – omfatter foranstaltninger til at gå fra pleje på døgninstitutioner til pleje i nærmiljøet – omfatter en klar redegørelse for foranstaltninger til at forebygge og bekæmpe segregation på alle områder. – Der er etableret en national inklusionsstrategi for romaer, som – indeholder realistiske nationale mål for romaernes integration for at mindske kløften mellem dem og resten af befolkningen. Målene bør som minimum vedrøre EU's fire mål for romaernes integration vedrørende adgang til uddannelse, beskæftigelse, sundhedspleje og bolig – hænger sammen med de nationale reformprogrammer – udpeger eventuelle dårligt stillede mikroregioner eller segregerede kvarterer, hvor samfundene har de ringeste kår, ved hjælp af de til rådighed værende samfundsøkonomiske og territoriale indikatorer (dvs. lavt uddannelsesniveau, langvarig arbejdsløshed osv.) – får tildelt tilstrækkelige midler fra det nationale budget, som om nødvendigt vil blive suppleret med internationale midler og EU-midler – omfatter effektive overvågningsmetoder til at vurdere virkningen af integrationstiltagene og en revisionsmekanisme til at justere strategien med – er udformet, gennemføres og overvåges i tæt samarbejde og i løbende dialog med romasamfundene og de regionale og lokale myndigheder – indeholder et nationalt kontaktpunkt for den nationale strategi for romaernes integration, som har beføjelse til koordinere udviklingen og gennemførelsen af strategien. – Relevante interessenter får støtte til at indsende projektansøgninger og gennemføre og forvalte udvalgte projekter. 10.2. Sundhed: Der foreligger en national eller regional sundhedsstrategi, der sikrer adgang til økonomisk bæredygtige sundhedsydelser af høj kvalitet. || – Der foreligger en national eller regional sundhedsstrategi, som: – indeholder koordinerede foranstaltninger til at forbedre adgangen til sundhedsydelser af høj kvalitet – indeholder foranstaltninger til at stimulere effektiviteten i sundhedssektoren, bl.a. gennem anvendelse af effektive og nyskabende teknologier, serviceydelsesmodeller og infrastruktur – indeholder et overvågnings- og revisionssystem. – Medlemsstaten eller regionen har vedtaget en ramme for tilgængelige budgetmidler til sundhedspleje. 11. Styrkelse af den institutionelle kapacitet og effektiv offentlig forvaltning. (jf. artikel 9, nr. 11)) || Medlemsstaternes administrative effektivitet: - Der foreligger en strategi for styrkelse af medlemsstatens administrative effektivitet, bl.a. reform af den offentlige forvaltning[67]. || – Der er etableret en strategi for styrkelse af medlemsstaternes administrative effektivitet, og den er ved at blive gennemført[68]. Strategien omfatter: – en analyse og strategisk planlægning af juridiske, organisatoriske og/eller proceduremæssige reformtiltag – udvikling af forvaltningssystemer af høj kvalitet – integrerede tiltag til forenkling og rationalisering af administrative procedurer – udvikling og gennemførelse af hr-strategier og -politikker, der dækker rekrutteringsplaner og karriereforløb for medarbejdere, kompetenceopbygning og midler – udvikling af færdigheder på alle niveauer – udvikling af overvågnings- og evalueringsprocedurer og -instrumenter. Generelle forhåndsbetingelser Område || Forhåndsbetingelse || Opfyldelseskriterier 1. Bekæmpelse af diskrimination || Der foreligger en mekanisme, der sikrer effektiv gennemførelse og anvendelse af direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv[69] og direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse[70]. || – Effektiv gennemførelse og anvendelse af EU-direktiv 2000/78/EF og direktiv 2000/43/EF om bekæmpelse af forskelsbehandling sikres gennem: – institutionelle ordninger til gennemførelse, anvendelse og overvågning af EU-direktiverne om ikke-forskelsbehandling – en strategi for efteruddannelse og informationsformidling til medarbejdere, der er involveret i gennemførelse af fondene – foranstaltninger til styrkelse af den administrative kapacitet til gennemførelse og anvendelse af EU-direktiverne om ikke-forskelsbehandling. 2. Ligestilling mellem kønnene || Der foreligger en strategi til fremme af ligestilling mellem kønnene og en mekanisme, som sikrer en effektiv gennemførelse heraf. || – Effektiv gennemførelse og anvendelse af en eksplicit strategi til fremme af ligestillingen sikres gennem: – et system til indsamling og analyse af data og indikatorer opdelt på køn med henblik på udvikling af evidensbaserede kønspolitikker – en plan og forudgående kriterier for integration af ligestillingsmål gennem kønsstandarder og retningslinjer – gennemførelsesmekanismer, bl.a. inddragelse af et ligestillingsorgan og den relevante ekspertise til at udarbejde, overvåge og evaluere interventionerne. 3. Handicap || Der foreligger en mekanisme, som sikrer effektiv gennemførelse og anvendelse af FN-konventionen om handicappedes rettigheder. [71] || – Effektiv gennemførelse og anvendelse af FN-konventionen om handicappedes rettigheder sikres ved: – gennemførelse af foranstaltninger i overensstemmelse med FN-konventionens artikel 9 om at forebygge, afdække og fjerne hindringer og barrierer for adgang for handicappede – institutionelle ordninger for gennemførelse og overvågning af FN-konventionen i overensstemmelse med konventionens artikel 33 – en plan for efteruddannelse og informationsformidling til medarbejdere, der er involveret i gennemførelse af fondene – foranstaltninger til at styrke den administrative kapacitet til gennemførelse og anvendelse af FN-konventionen, herunder passende ordninger til overvågning af, at tilgængelighedskravene overholdes. 4. Offentlige indkøb || Der foreligger en mekanisme, som sikrer effektiv gennemførelse og anvendelse af direktiv 2004/18/EF og 2004/17/EF og tilstrækkelig overvågning og tilsyn. || – Effektiv gennemførelse og anvendelse af direktiv 2004/18/EF og 2004/17/EF sikres gennem: – komplet gennemførelse af direktiv 2004/18/EF og 2004/17/EF – institutionelle ordninger til gennemførelse, anvendelse og overvågning af EU-lovgivningen om offentlige indkøb – foranstaltninger, der sikrer hensigtsmæssig overvågning af og tilsyn med, at udbudsprocedurerne er gennemsigtige, og hensigtsmæssig information herom – en strategi for efteruddannelse og informationsformidling til medarbejdere, der er involveret i gennemførelse af fondene – foranstaltninger til at styrke den administrative kapacitet til gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivningen om offentlige indkøb. 5. Statsstøtte || Der foreligger en mekanisme, som sikrer effektiv gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivningen om statsstøtte. || – Effektiv gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivningen om statsstøtte sikres gennem: – institutionelle ordninger til gennemførelse, anvendelse og overvågning af EU-lovgivningen om statsstøtte – en strategi for efteruddannelse og informationsformidling til medarbejdere, der er involveret i gennemførelse af fondene – foranstaltninger til at styrke den administrative kapacitet til gennemførelse og anvendelse af EU-lovgivningen om statsstøtte. 6. Miljølovgivning vedrørende vurdering af virkninger på miljøet (VVM) og strategisk miljøvurdering (SMV) || Der foreligger en mekanisme, som sikrer effektiv gennemførelse og anvendelse af EU's miljølovgivning vedrørende VVM og SMV i overensstemmelse med direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet[72] og direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet[73]. || – Effektiv gennemførelse og anvendelse af EU's miljølovgivning sikres gennem: – fuldstændig og korrekt gennemførelse af VVM- og SMV-direktiverne – institutionelle ordninger til gennemførelse, anvendelse og overvågning af VVM- og SMV-direktiverne – en strategi for efteruddannelse og informationsformidling til medarbejdere, der er involveret i gennemførelse af VVM- og SMV-direktiverne – foranstaltninger til sikring af tilstrækkelig administrativ kapacitet. 7. Statistiske systemer og resultatindikatorer || Der foreligger et statistisk system, som er nødvendigt for at foretage evalueringer til at vurdere programmernes effektivitet og virkning. Der foreligger et effektivt system af resultatindikatorer, som er nødvendige for at overvåge fremskridt mod resultater og foretage en evaluering af virkningerne. || – Der er etableret en flerårig plan for rettidig indsamling og aggregering af data, som omfatter: – afdækning af kilder og mekanismer til at sikre statistisk validering – ordninger for offentliggørelse og offentlig tilgængelighed – et effektivt system af resultatindikatorer, bl.a.: – udvælgelse af resultatindikatorer for hvert program, der giver information om de aspekter af menneskers trivsel og fremgang, som ligger til grund for de politiske tiltag, der støttes af programmet – fastsættelse af mål for disse indikatorer – overholdelse af følgende krav for hver indikator: styrke og statistisk validering, entydig normativ fortolkning, responsivitet i forhold til politikken, rettidig dataindsamling og offentlig adgang til dataene – passende procedurer til at sikre, at der for alle operationer, som støttes af programmet, er vedtaget et effektivt indikatorsystem. BILAG V Information
og kommunikation vedrørende støtte fra fondene
1.
Liste over operationer
Listen over operationer, jf. artikel 105, stk.
2, skal indeholde følgende datafelter på mindst ét af medlemsstatens officielle
sprog: –
Støttemodtagerens navn (kun juridiske personer; der
skal ikke anføres fysiske personer) –
Operationens navn –
Resumé af operationen –
Operationens startdato –
Operationens slutdato (forventet dato for fysisk
fuldførelse eller fuldstændig gennemførelse af operationen) –
Samlede støtteberettigede udgifter til operationen –
EU's medfinansieringssats (pr. prioriteret felt) –
Operationens postnummer –
Land –
Navn på interventionskategori for operationen –
Dato for seneste ajourføring af listen over
operationer. Overskrifterne for datafelter og titler på
operationer skal også anføres på mindst ét andet officielt EU-sprog.
2.
Foranstaltninger til information og offentlig omtale rettet mod
offentligheden
Medlemsstaten, forvaltningsmyndigheden og
støttemodtagerne træffer de nødvendige skridt til at sørge for information og
omtale rettet mod offentligheden om operationer, hvortil der ydes støtte under
et operationelt program i overensstemmelse med denne forordning.
2.1.
Medlemsstatens og forvaltningsmyndighedens ansvar
1. Medlemsstaten og
forvaltningsmyndigheden sikrer, at informations- og pr-foranstaltningerne
gennemføres i overensstemmelse med kommunikationsstrategien, og at disse
foranstaltninger sigter mod den bredest mulige mediedækning med brug af
forskellige kommunikationsformer og -metoder på det relevante niveau. 2. Medlemsstaten eller
forvaltningsmyndigheden er ansvarlig for som minimum at tilrettelægge følgende
informations- og pr-foranstaltninger: a) en større informationsaktivitet i
forbindelse med lanceringen af det operationelle program b) mindst én større informationsaktivitet om
året, der fremmer støttemulighederne og de strategier, der følges, og hvor
resultaterne af det operationelle program præsenteres, bl.a. større projekter,
fælles handlingsplaner og andre projekteksempler, hvor det er relevant c) opsættelse af EU's flag foran hver
forvaltningsmyndigheds lokaler eller på et sted på myndighedens område, der er
synligt for offentligheden d) elektronisk offentliggørelse af listen
over operationer i overensstemmelse med afsnit 1 e) præsentation af eksempler på operationer
pr. operationelt program på webportalen eller det operationelle programs
websted, der er tilgængeligt via webportalen. Eksemplerne skal foreligge på et
af de mest talte officielle EU-sprog ud over de(t) officielle sprog i den
pågældende medlemsstat f) ajourført information om det
operationelle programs gennemførelse, bl.a. dets vigtigste resultater, på
webportalen eller det operationelle programs websted, der er tilgængelig via
webportalen. 3. Forvaltningsmyndigheden
inddrager følgende organer i informations- og pr-foranstaltningerne i
overensstemmelse med national lovgivning og praksis: a) de i artikel 5 anførte partnere b) EU-informationscentre og Kommissionens
repræsentationskontorer i medlemsstaterne c) uddannelses- og forskningsinstitutioner. Disse organer sørger for bred formidling af
informationen, jf. artikel 105, stk. 1, litra a) og b).
2.2.
Støttemodtagerens ansvar
1. Støttemodtageren anerkender i
alle sine informations- og kommunikationsforanstaltninger fondenes støtte til
operationen ved: a) at afbilde EU-logoet i overensstemmelse
med de tekniske specifikationer i gennemførelsesretsakten, som er vedtaget af
Kommissionen i henhold til artikel 105, stk. 4, samt henvise til Den
Europæiske Union b) at henvise til den eller de fonde, hvorfra
der er ydet støtte til operationen. 2. Under gennemførelsen af en
operation informerer støttemodtageren offentligheden om den støtte, der er
opnået fra fondene, ved: a) at lægge en kort beskrivelse af
operationen, herunder mål og output, ud på støttemodtagerens websted, f.eks. på
operationens websted, og fremhæve den økonomiske støtte fra EU b) at opsætte mindst én plakat med
information om projektet (minimumsstørrelse A3) med omtale af den økonomiske
støtte fra EU på et sted, som er klart synligt for offentligheden, f.eks.
indgangsområdet til en bygning. 3. For operationer med støtte
fra ESF og, hvor det er relevant, for operationer med støtte fra EFRU eller
Samhørighedsfonden sikrer støttemodtageren, at deltagerne i operationen er
informeret om denne finansiering. Alle dokumenter, herunder deltagerbeviser eller
andre attester, i forbindelse med en sådan aktivitet skal indeholde oplysning
om, at der er ydet støtte til det operationelle program gennem fonden eller
fondene. 4. Under gennemførelsen af en
operation under EFRU eller Samhørighedsfonden opsætter støttemodtageren på et
sted, der er klart synligt for offentligheden, et midlertidigt skilt af en
betydelig størrelse for hver operation, med oplysning om finansiering af
infrastruktur eller bygge- og anlægsarbejde, hvortil den samlede offentlige
støtte overstiger 500 000 EUR. 5. Senest tre måneder efter
afslutningen af en operation opsætter støttemodtageren en plade eller et skilt
af permanent karakter og betydelig størrelse på et sted, der er klart synligt
for offentligheden, for hver operation, som opfylder følgende kriterier: a) den samlede offentlige støtte til
operationen overstiger 500 000 EUR b) operationen består af køb af en fysisk
genstand, finansiering af infrastruktur eller bygge- og anlægsarbejde. På pladen eller skiltet anføres operationens type,
titel og formål, og pladen eller skiltet udføres i overensstemmelse med de
tekniske specifikationer, der er vedtaget af Kommissionen i overensstemmelse
med artikel 105, stk. 4.
3.
Informationsforanstaltninger for støttemodtagere og potentielle
støttemodtagere
3.1.
Informationsforanstaltninger over for potentielle
støttemodtagere
1. I overensstemmelse med
kommunikationsstrategien sikrer forvaltningsmyndigheden, at information om det
operationelle programs strategi, målsætninger og finansieringsmuligheder, der
skyldes fælles støtte fra EU og medlemsstaten, formidles bredt til potentielle
støttemodtagere og alle interesserede parter med nærmere oplysninger om den
økonomiske støtte fra de berørte fonde. 2. Forvaltningsmyndigheden
sikrer, at potentielle støttemodtagere som minimum informeres om følgende: a) betingelserne for at komme i betragtning
til støtte under et operationelt program b) en beskrivelse af procedurerne for
behandling af støtteansøgninger og angivelse af sagsbehandlingstid c) kriterierne for udvælgelse af de
operationer, hvortil der ydes støtte d) kontakter på nationalt, regionalt og
lokalt plan, som kan informere om de operationelle programmer e) at ansøgningerne indeholder forslag til
kommunikationsaktiviteter, der står i forhold til operationens størrelse, med
henblik på at informere offentligheden om operationens målsætninger og
EU-støtten hertil.
3.2.
Informationsforanstaltninger over for
støttemodtagere
1. Forvaltningsmyndigheden
underretter støttemodtagerne om, at de ved at acceptere støtten samtidig
accepterer at figurere på den liste over operationer, der offentliggøres i
henhold til artikel 105, stk. 2. 2. Forvaltningsmyndigheden
sørger for information og pr-materiale, herunder elektroniske skabeloner, for
at hjælpe støttemodtagerne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til
afsnit 2.2.
4.
Elementer i kommunikationsstrategien
Kommunikationsstrategien,
der opstilles af forvaltningsmyndigheden, skal som minimum omfatte følgende
elementer: a) en beskrivelse af strategien, bl.a.
de vigtigste informations- og pr-foranstaltninger, der skal træffes af
medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden, rettet mod støttemodtagere,
potentielle støttemodtagere, oplysningsspredningstjenester og offentligheden
under hensyntagen til de i artikel 105 anførte mål b) en beskrivelse af materialer, der
foreligger i formater, som er tilgængelige for handicappede c) en beskrivelse af, hvordan
støttemodtagere vil blive støttet i deres kommunikationsaktiviteter d) det vejledende budget for
strategiens gennemførelse e) en beskrivelse af de administrative
organer, herunder personaleressourcer, der får ansvar for at gennemføre
informations- og pr-foranstaltningerne f) tilrettelæggelse af informations-
og pr-foranstaltninger, jf. afsnit 2, herunder det websted eller den
webportal, hvor disse data er tilgængelige g) en beskrivelse af, hvordan
informations- og pr-foranstaltningerne skal vurderes med hensyn til
synliggørelse af og oplysning om politikken, det operationelle program,
operationerne samt fondenes og EU's rolle h) evt. en beskrivelse af anvendelsen
af de vigtigste resultater af det foregående operationelle program i) en årlig ajourføring med en
beskrivelse af de informations- og kommunikationsaktiviteter, der skal udføres. FINANSIERINGSOVERSIGT TIL
FORSLAGET 1. FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME 1.1. Forslagets/initiativets betegnelse 1.2. Berørt(e)
politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen 1.3. Forslagets/initiativets
art 1.4. Mål
1.5. Forslagets/initiativets
begrundelse 1.6. Varighed
og finansielle virkninger 1.7. Påtænkt(e)
forvaltningsmetode(r) 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser
om tilsyn og rapportering 2.2. Forvaltnings-
og kontrolordning 2.3. Foranstaltninger
til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE
FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Udgiftsområde(r)
i den flerårige finansielle ramme og berørt(e) budgetpost(er) 3.2. Anslåede
virkninger for udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de anslåede virkninger for
udgifterne 3.2.2. Anslåede
virkninger for aktionsbevillingerne 3.2.3. Anslåede
virkninger for administrationsbevillingerne 3.2.4. Forenelighed
med indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5. Tredjeparts
bidrag til finansieringen 3.3. Anslåede virkninger for
indtægterne FINANSIERINGSOVERSIGT
TIL FORSLAGET
1.
FORSLAGETS/INITIATIVETS RAMME
1.1.
Forslagets/initiativets betegnelse
Forslag
til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den
Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond,
Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af
Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den
fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for
Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om
ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006
1.2.
Berørt(e) politikområde(r) inden for
ABM/ABB-strukturen[74]
13.
Regionalpolitik, ABB-aktiviteter 13 03 (operationer under Den Europæiske Fond
for Regionaludvikling og andre regionale operationer), 13 04 Samhørighedsfonden 4.
Beskæftigelse og sociale anliggender, ABB-aktivitet 04 02 (Den Europæiske
Socialfond)
1.3.
Forslagets/initiativets art
■ Forslaget/initiativet drejer sig om en
ny foranstaltning ¨ Forslaget/initiativet
drejer sig om en ny foranstaltning som opfølgning på et pilotprojekt/en
forberedende foranstaltning[75]
¨ Forslaget/initiativet
drejer sig om forlængelse af en eksisterende foranstaltning ¨ Forslaget/initiativet
drejer sig om omlægning af en foranstaltning til en ny foranstaltning
1.4.
Mål
1.4.1.
Det eller de af Kommissionens flerårige strategiske
mål, som forslaget/initiativet vedrører
Målet
med samhørighedspolitikken er at formindske forskellene mellem de forskellige
områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede
områder eller øer med særlig vægt på landdistrikter, områder i en industriel
overgangsproces og områder, der lider af alvorlige naturbetingede eller
demografiske ulemper af permanent art, og at bidrage til at nå målene i Europa
2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, især de
kvantitative overordnede mål, der fastlægges i strategien.
1.4.2.
Specifikke mål og berørte ABM/ABB-aktiviteter
EFRU
har til formål at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i
Den Europæiske Union ved at medfinansiere investeringer i medlemsstaterne, mens
ESF fremmer beskæftigelse, uddannelse og social inklusion. Samhørighedsfonden
hjælper medlemsstaterne med at foretage investeringer i transportnet og miljøet
De
specifikke mål for fondenes interventioner er følgende: - styrkelse
af forskning, teknologisk udvikling og innovation - bedre adgang til og
brug og kvalitet af informations- og kommunikationsteknologi - styrkelse
af de små og mellemstore virksomheders, landbrugssektorens (for ELFUL) og
fiskeri- og akvakultursektorens (for EHFF) konkurrenceevne - støtte
til overgangen til en lavemissionsøkonomi i alle sektorer - fremme
af tilpasning til klimaforandringer og risikoforebyggelse og ‑styring - beskyttelse
af miljøet og fremme en ressourceeffektivitet - fremme
af bæredygtig transport og afskaffelse af flaskehalsproblemer i vigtige
netinfrastrukturer - fremme
af beskæftigelse og støtte til arbejdskraftens mobilitet - fremme
af social integration og bekæmpelse af fattigdom - investeringer
i uddannelse, kvalifikationer og livslang læring - styrkelse
af den institutionelle kapacitet og en effektiv offentlig forvaltning. Berørte
ABM/ABB-aktiviteter: 13
03: Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og andre regionale tiltag 13
04: Samhørighedsfonden 04
02: Den Europæiske Socialfond
1.4.3.
Forventede resultater og virkninger
Angiv, hvilke
virkninger forslaget/initiativet forventes at få for modtagerne/målgruppen. Samhørighedspolitikken
bidrager væsentligt til at sprede vækst og velstand i hele EU, så det er muligt
at gennemføre EU's politiske målsætninger og mindske de økonomiske, sociale og
territoriale forskelle.
1.4.4.
Virknings- og resultatindikatorer
Angiv indikatorerne
til kontrol af forslagets/initiativets gennemførelse. Kommissionen
fremsætter forslag til et fælles sæt af output-indikatorer, der kan aggregeres
på EU-plan. De fælles output-indikatorer findes i bilagene til forordningerne
for de enkelte fonde. Resultatindikatorer bliver obligatoriske for alle
programmer og prioriteringer. Programmernes indvirkning holdes op mod
målsætninger og mål i Europa 2020-strategien samt, hvor det er relevant, BNP og
beskæftigelsesindikatorer.
1.5.
Forslagets/initiativets begrundelse
1.5.1.
Behov, der skal opfyldes på kort eller lang sigt
Unionen
skal fremme økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet blandt
medlemsstaterne. I forslaget fastlægges rammerne for samhørighedspolitikken i
den kommende finansieringsperiode 2014-2020.
1.5.2.
Merværdien ved en indsats fra EU's side
EU-indsatsen
er berettiget både på grund af de mål, der er fastsat i traktatens artikel 174,
og på grund af nærhedsprincippet. Retten til at handle har hjemmel i artikel 3
i traktaten om Den Europæiske Union, hvori det hedder, at "[Unionen]
fremmer økonomisk, social og territorial samhørighed og solidaritet mellem
medlemsstaterne", og i artikel 175 i TEUF, hvori det eksplicit fastsættes,
at Unionen skal gennemføre denne politik gennem strukturfondene, samt i artikel
177, hvori Samhørighedsfondens rolle defineres. Målene for Den Europæiske
Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regional Udvikling (EFRU) og
Samhørighedsfonden er fastsat i artikel 162, 176 og 177. Yderligere oplysninger
om merværdien som følge af EU-foranstaltningen findes i den tilknyttede
konsekvensanalyse. Som
det blev fremhævet ved gennemgangen af EU's budget, "[bør] EU's budget
derfor bruges til at finansiere fælles offentlige goder, som medlemsstaterne og
regionerne ikke kan finansiere selv, eller som EU kan sikre bedre"[76]. Lovforslaget
skal respektere nærhedsprincippet, da fondenes opgaver er fastlagt i traktaten,
og politikken gennemføres i overensstemmelse med princippet om delt forvaltning
og under hensyntagen til medlemsstaters og regioners institutionelle kompetencer.
1.5.3.
Erfaringer fra lignende foranstaltninger
Et
resumé findes i konsekvensanalysen, der ledsager forslaget.
1.5.4.
Sammenhæng med andre relevante instrumenter og
eventuel synergivirkning
Der
fastlægges en fælles strategisk ramme. Denne vil omsætte mål og prioriteringer
for Europa 2020 til investeringsprioriteringer for EFRU,
Samhørighedsfonden, ESF, ELFUL og EHFF og dermed sikre en integreret udnyttelse
af midlerne til gennemførelse af fælles mål. Den fælles strategiske ramme
fastlægger desuden koordinationsmekanismer med andre relevante EU-politikker og
-instrumenter.
1.6.
Varighed og finansielle virkninger
¨ Forslag/initiativ af begrænset
varighed –
¨ Forslag/initiativ gældende fra den 1.1.2014 til den 31.12.2020 –
¨ Finansielle virkninger fra 2014 til 2023 ¨ Forslag/initiativ af ubegrænset
varighed · Iværksættelse med en indkøringsperiode fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ · derefter gennemførelse i fuldt omfang.
1.7.
Påtænkt(e) forvaltningsmetode(r)[77]
¨ Direkte central forvaltning ved Kommissionen ¨ Indirekte central forvaltning ved uddelegering af gennemførelsesopgaver til: · ¨ gennemførelsesorganer · ¨ organer oprettet
af Fællesskaberne[78] · ¨ nationale
offentligretlige organer/organer med offentlige tjenesteydelsesopgaver –
¨ personer, som har fået pålagt at gennemføre specifikke aktioner i
henhold til afsnit V i traktaten om Den Europæiske Union, og som er
identificeret i den relevante basisretsakt, jf. artikel 49 i finansforordningen
■ Delt forvaltning sammen med
medlemsstaterne ¨ Decentral forvaltning sammen med tredjelande ¨ Fælles forvaltning
sammen med internationale organisationer (angives nærmere) Hvis der angives flere
forvaltningsmetoder, gives der en nærmere forklaring i afsnittet
"Bemærkninger". Bemærkninger . .
2.
FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER
2.1.
Bestemmelser om tilsyn og rapportering
Hyppighed og
betingelser angives. Overvågningssystemet
vil blive baseret på et system med delt forvaltning. Overvågningsudvalgene for
hvert operationelt program og årlige gennemførelsesrapporter for hvert
operationelt program får en central placering i denne tilgang.
Overvågningsudvalgene træder sammen mindst én gang om året. Dette system
suppleres med årlige revisionsmøder mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Ud
over gennemførelsesrapporterne for hvert operationelt program vil
statusrapporterne i 2017 og 2019 behandle strategiske spørgsmål på
medlemsstatsniveau. Kommissionen vil på dette grundlag udarbejde
strategirapporter i 2017 og 2019. Overvågnings-
og rapporteringssystemet baseres på output- og resultatindikatorer. Forslagene
indeholder et sæt fælles indikatorer, som skal bruges til aggregering af
oplysninger på EU-plan. På centrale tidspunkter i gennemførelsesperioden (2017
og 2019) vil yderligere analytiske krav til programmernes afvikling indgå i de
årlige gennemførelsesrapporter. I overvågnings- og rapporteringssystemet
udnyttes mulighederne i elektroniske dataoverførsler til fulde. Der
bliver etableret evalueringsordninger til evaluering af politikkens
effektivitet og virkninger, især med hensyn til de overordnede Europa 2020-mål og
andre relevante virkningsindikatorer.
2.2.
Forvaltnings- og kontrolordning
2.2.1.
Konstaterede risici
Siden
2007 har Den Europæiske Revisionsret ("Revisionsretten") i sin
årsberetning anført en anslået fejlprocent for samhørighedspolitikken som
helhed for hvert budgetår (2006-2009) baseret på en uafhængig årlig stikprøve
af transaktioner. Revisionsrettens
årlige anslåede fejlprocent for samhørighedspolitikken har været høj
sammenlignet med andre politikgrupper i EU's budget i årenes løb, og den har
ligget omkring 5-10 % af udgifterne for den indeværende
programmeringsperiode. Den fejlprocent, Revisionsretten angiver, gælder
imidlertid for medlemsstaternes mellemliggende betalinger, og de refunderes af
Kommissionen, inden alle kontroller, der skal foretages vedrørende 2007-2013-programmer,
er gennemført på nationalt plan og EU-plan. Ifølge
de nuværende regler attesteres mellemliggende betalinger af
attesteringsmyndigheden over for Kommissionen efter forvaltningsmyndighedens
skrivebordskontrol af alle udgifter, støttemodtagerne angiver at have afholdt,
men ofte inden dybtgående forvaltningskontrol på stedet eller efterfølgende
revisionsaktiviteter. Derfor indebærer de flerårige finansielle ordninger, at
kontroller foretages såvel før som efter Revisionsrettens revisionsarbejde, og de
fejl, der resterer, når alle kontroller er gennemført, kan være markant lavere
end den fejlprocent, Revisionsretten har konstateret. På grundlag af
erfaringerne skønnes de resterende fejl, når programmerne er afsluttet og alle
kontroller er gennemført, at udgøre omkring 2-5 %. Forslagene
indeholder en række foranstaltninger til reduktion af fejlprocenten i
forbindelse med Kommissionens mellemliggende betalinger (den fejlprocent,
Revisionsrettens bemærkninger vedrører). 1 Kommissionens
mellemliggende betalinger nedsættes til 90 % af det beløb, medlemsstaterne
har til gode, eftersom kun en del af de nationale kontroller på dette tidspunkt
er gennemført. Det resterende beløb udbetales efter den årlige
regnskabsafslutning, når forvaltningsmyndigheden og revisionsmyndigheden har
fremlagt revisionsdokumentation og rimelig garanti. Uregelmæssigheder, der
konstateres af Kommissionen eller Revisionsretten, efter at
forvaltningsmyndigheden/revisionsmyndigheden har fremsendt det attesterede
årsregnskab, vil medføre en nettokorrektion. Dermed får medlemsstaterne en
større tilskyndelse til at sikre den formelle rigtighed af de udgifter, der er
attesteret over for Kommissionen, sammenlignet med den nuværende fremgangsmåde,
som tillader en mere udstrakt genanvendelse af inddrevne midler gennem
programmernes løbetid. 2)
Der indføres en årlig regnskabsafslutning og en årlig afslutning af
fuldførte operationer eller udgifter, hvilket vil skabe større incitamenter
for de nationale og regionale myndigheder til at foretage kvalitetskontrol
rettidigt i lyset af den årlige regnskabsattestering over for Kommissionen. Dette
udgør en styrkelse af de nuværende økonomiske forvaltningsordninger og giver
bedre sikkerhed for, at uregelmæssige udgifter er udelukket fra regnskabet på
årsbasis frem for ved udgangen af programmeringsperioden. Det
forventes, at de ovenfor skitserede foranstaltninger (det nye refusionssystem,
årlig regnskabsafslutning og endelige nettokorrektioner fra Kommissionens side)
vil reducere fejlprocenten til under 5%, og at den endelige resterende
fejlprocent ved afslutningen af programmerne vil være tættere på den
væsentlighedsgrænse på 2%, som anvendes af Revisionsretten. Dette
skøn forudsætter dog, at der er kapacitet i Kommissionen og medlemsstaterne til
at imødegå de væsentligste risici beskrevet nedenfor. En
analyse af fejl, der er indberettet af Revisionsretten og Kommissionen i de
sidste fem år viser, at de vigtigste konstaterede fejl er koncentreret i et
begrænset antal programmer i visse medlemsstater. Fejlprocenterne baseret
på statistiske stikprøver, som er indberettet af revisionsmyndighederne,
udviser også betydelig variation mellem forskellige programmer og underbygger
dermed denne analyse. Forslaget om at fokusere revisionsaktiviteter og -midler
på højrisikoprogrammer og om at tillade proportionale kontrolforanstaltninger
for programmer med effektive kontrolsystemer ville imødegå de væsentligste
risici på en mere effektiv måde og føre til en mere effektiv anvendelse af
eksisterende revisionsressourcer både på nationalt plan og på
kommissionsniveau. Muligheden for at udnytte foranstaltninger, der står i
forhold til situationen for hvert enkelt program, kan i sig selv indføre
incitamenter til mere effektive kontrolforanstaltninger. Analysen
af fejl, som ikke er blevet afsløret i de nationale forvaltnings- og
kontrolsystemer, og som Revisionsretten har konstateret ved sine revisioner i
2006-2009, viser, at risiciene koncentrerer sig i følgende kategorier: For
EFRU og Samhørighedsfonden har fejl i forbindelse med offentlige
indkøb tegnet sig for omkring 41 % til de konstaterede kumulative
kvantificerbare fejl. Fejl vedrørende støtteberettigelse tegnede sig for
39 % og omfattede forskellige typer af fejl, f.eks. fejl i udvælgelsen af
projekter, finansiering af ikke-støtteberettigede udgiftskategorier, udgifter
uden for den støtteberettigede periode eller det støtteberettigede areal, fejl
i beregningen af medfinansieringssatser, finansiering af ikke-støtteberettiget
moms osv. Svagheder i revisionssporet tegnede sig for 11 % af de
kvantificerbare fejl (med en andel, der er faldende over tid pga. af forstærket
forvaltningskontrol) og fejl i forbindelse med det komplekse spørgsmål om indtægtsskabende
projekter (indtægter ikke fradraget eller ikke beregnet korrekt og dermed
en for høj medfinansieringssats) tegnede sig for 6 % af de kvantificerbare
fejl, der blev indberettet i perioden. For ESF har problemer vedrørende
støtteberettigelse tegnet sig for omkring 58 % til de konstaterede
kumulative kvantificerbare fejl, og de omfatter især ikke-støtteberettigede
deltagere, ikke-støtteberettigede og indirekte omkostninger, udbetalinger efter
eller før støtteberettigelsesperioden, ikke-støtteberettigede udgifter anmeldt
som faste beløb, ikke-støtteberettigede omkostninger ved stipendier og
offentlige ydelser, indtægter, der ikke er trukket fra i beregningen af
støtteberettigede udgifter eller er forkert beregnet, tjenesteydelser, der er
betalt, men ikke leveret, og ikke-støtteberettiget moms. Problemer med
nøjagtighed, som tegnede sig for 7 % af de konstaterede kumulative
kvantificerbare fejl vedrører ukorrekt fordeling af direkte og indirekte
omkostninger, utilstrækkeligt begrundet fordelingsmetode, fejl i beregning af
udgifter, manglende overholdelse af princippet om faktiske udgifter, anmeldelse
af for store udgifter, ukorrekt beregning af medfinansieringsgrad og endelig
dobbelt anmeldelse af personaleudgifter. Problemer med revisionsspor har
bidraget til 35 % af fejlene og vedrørte fravær af vigtig dokumentation,
navnlig på støttemodtagerniveau. Skønt
Kommissionen gennemfører en række initiativer med de berørte medlemsstater for
at mindske disse fejl, forventes det, indtil vedtagelsen af det nuværende
forslag og korrekt gennemførelse af disse i medlemsstaterne, at disse fejl fortsat
kan udgøre potentielle risikoområder i den næste programmeringsperiode
2014-2020. Fejl
i forbindelse med offentlige indkøb er en vigtig kilde til fejl, som kan anslås
til en fejlprocent på ca. 2% -4% årligt i gennemsnit for den aktuelle
programmeringsperiode. De forslag, der fremsættes under samhørighedspolitikken,
vil sikre en mere effektiv kontrol, men for at opnå en væsentlig reduktion i
fejlprocenten under samhørighedspolitikken er det vigtigt, at disse
foranstaltninger suppleres med en præcisering og forenkling af reglerne for
offentlige indkøb. I mangel af strømlinede procedurer for offentlige indkøb, og
hvis offentlige forvaltninger og støttemodtagere i medlemsstaterne ikke er i
stand til at forbedre gennemførelsen af disse regler, ville samhørighedspolitikken
fortsat blive systematisk berørt af denne del af den nuværende fejlprocent. Den
igangværende revision af direktivet om offentlige indkøb bør derfor give
mulighed for at bidrage til en reduktion af fejlene i samhørighedspolitikken i
tråd med det, der er angivet ovenfor.
2.2.2.
Påtænkt(e) kontrolmetode(r)
Den
foreslåede opbygning af forvaltnings- og kontrolsystemerne er en
videreudvikling af strukturen i perioden 2007-2013 og bevarer de fleste af de
funktioner, der er gennemført i den aktuelle periode, herunder administrativ
kontrol og kontrol på stedet, revisioner af forvaltnings- og kontrolsystemer og
revisioner af operationer. Forslaget fastholder også Kommissionens rolle sammen
med muligheden for afbrydelser, suspensioner og finansielle korrektioner fra
Kommissionens side. For
at styrke ansvarligheden skal programmyndigheder godkendes af et nationalt
godkendelsesorgan med ansvar for løbende tilsyn. Forslaget giver den fornødne
fleksibilitet til at fastholde den nuværende struktur af tre centrale myndigheder
pr. program i tilfælde, hvor den nuværende ordning har vist sig at være
effektiv. Men det giver også mulighed for at fusionere forvaltningsmyndigheden
og attesteringsmyndigheden og dermed reducere antallet af involverede
myndigheder i medlemsstaterne. Med færre myndigheder vil den administrative
byrde blive mindre og muligheden for at opbygge en stærkere administrativ
kapacitet større, samtidig med at der kan opnås en klarere ansvarsfordeling. Omkostningerne
ved kontrolrelaterede opgaver (på nationalt og regionalt plan, ekskl.
Kommissionens omkostninger) anslås til at ligge på omkring 2 % af den
samlede finansiering, der administreres i perioden 2007-2013[79]. Disse omkostninger vedrører følgende
områder: 1 % stammer fra national koordination og programforberedelse,
82 % vedrører programforvaltning, 4 % attestering og 13 % revision. Følgende forslag vil øge omkostningerne ved kontrol: -
oprettelse og drift af et godkendelsesorgan (omkostningerne kan opvejes ved
fusion af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, hvis denne model
vælges af medlemsstaten) -
indgivelse af et attesteret årsregnskab og en årlig forvaltningserklæring, der
forudsætter, at al nødvendig kontrol i regnskabsåret er gennemført (hvilket kan
kræve en ekstra administrativ indsats) -
behovet for yderligere revision fra revisionsmyndighedernes side til revision
af forvaltningserklæringen eller behovet for at afslutte revisionen og
fremsætte en revisionserklæring inden for en kortere tid sammenlignet med de
nuværende forpligtelser. Der er imidlertid også forslag, som vil mindske omkostningerne ved
kontrol: -
muligheden for at fusionere forvaltningsmyndighederne og
attesteringsmyndighederne, som giver medlemsstaten mulighed for at spare en
betydelig del af de 4 % af de nuværende omkostninger vedrørende
attestering på grund af større forvaltningsmæssig effektivitet, mindre behov
for koordinering og nedsættelse af omfanget af revisioner -
anvendelsen af forenklede omkostninger og fælles handlingsplaner, som reducerer
de administrative omkostninger og byrder på alle niveauer, både for myndigheder
og støttemodtagere -
proportionale kontrolordninger for forvaltningsverificering og revisioner -
årlig afslutning, hvilket vil mindske omkostningerne til at opbevare dokumenter
til kontrolformål for offentlige forvaltninger og støttemodtagere. Derfor forventes det samlet set, at forslagene vil føre til en
omfordeling af kontrolomkostninger (fortsat ca. 2 % af de samlede midler)
snarere end en stigning eller et fald. Det forventes
dog, at denne omfordeling af udgifterne (på tværs af funktioner og som følge af
de proportionale kontrolordninger, også på tværs af medlemsstater og
programmer) vil sætte mere effektiv begrænsning for risici og dermed føre til
en fejlprocent under 5 %. Ud over ændringer i den finansielle forvaltning og kontrolordningerne,
som bidrager til en effektiv afsløring og tidlig udelukkelse af fejl i
regnskaberne, indeholder forslaget bestemmelser om forenkling på flere områder,
som bidrager til forebyggelse af fejl. Som anført
ovenfor vil de foranstaltninger, der foreslås på disse områder, klare 55 %
af de fejlprocenter, der er indberettet for den pågældende periode. Disse
foranstaltninger omfatter bl.a.: –
En mere omfattende brug af forenklede omkostninger, hvilket reducerer antallet
af fejl i relation til den finansielle forvaltning, støtteberettigelsesregler
og revisionsspor og indretter både gennemførelse og kontrol efter operationens
resultater. –
En mere tematisk koncentration af finansieringen, hvilket kan medvirke til at
sænke antallet af fejl, der skyldes de mange forskellige foranstaltninger og
dermed de mange forskellige støtteberettigelsesregler, der anvendes. –
Præciserede regler for udvælgelse af projekter. –
En enklere tilgang til indtægtsskabende operationer, baseret på en fast takst,
hvilket vil reducere risikoen for fejl, når de indtægter, som operationerne har
skabt, skal bestemmes og fratrækkes. –
Harmonisering, præcisering og forenkling af støtteberettigelsesregler med andre
af EU’s finansielle støtteinstrumenter, hvilket vil mindske antallet af fejl
fra støttemodtagere, som får bistand fra forskellige kilder. –
En obligatorisk struktur for forvaltning og udveksling af elektroniske data
mellem administrationen og støttemodtagerne, hvilket kan bidrage til at mindske
antallet af fejl, der skyldes utilstrækkelig opbevaring af dokumenter, og forenkle
den administrative byrde for støttemodtagerne. –
Årlig afslutning af operationer eller udgifter, hvilket reducerer antallet af
fejl i revisionssporet ved at forkorte den tid, et dokument skal opbevares,
hvorved man undgår en omfattende forøgelse af den administrative arbejdsbyrde i
forbindelse med den samlede afslutning ved programmeringsperiodens udløb. De
fleste af de forenklinger, der er opført ovenfor, bidrager også til at mindske
den administrative byrde for støttemodtagere og indebærer således, at risikoen
for fejl og den administrative byrde reduceres samtidig.
2.3.
Foranstaltninger til forebyggelse af svig og
uregelmæssigheder
Angiv de eksisterende
eller planlagte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger. Tjenestegrene
med ansvar for strukturfondene har sammen med OLAF indført en strategi for
bekæmpelse af svig, der omfatter en række foranstaltninger, som Kommissionen og
medlemsstaterne skal gennemføre for at bekæmpe svig i strukturforanstaltninger
med delt forvaltning. De
to GD’er udvikler en risikomodel vedrørende svig, som de pågældende
forvaltningsmyndigheder vil bruge i forbindelse med 116 ESF- og 60
EFRU-programmer. Kommissionen
bifalder i sin seneste meddelelse om sin strategi til bekæmpelse af svig
(KOM(2011)376 endelig af 24.6.2011) den eksisterende strategi og betegner den
som et initiativ til bedste praksis og vil supplere den med flere
foranstaltninger, hvoraf den vigtigste er, at Kommissionen i sit forslag til
forordninger for 2014-2020 vil anmode medlemsstaterne om at iværksætte
effektive foranstaltninger til bekæmpelse af svig, der står i forhold til de
identificerede risici for svig. Det
foreliggende forslag fra Kommissionen indeholder et udtrykkeligt krav om at
indføre sådanne foranstaltninger, jf. artikel 86, stk. 4, litra c). Derved
styrkes medlemsstaternes bevidsthed om de fejl, der begås af organer, som er
involveret i forvaltningen af og kontrollen med midler, og risikoen for svig
mindskes.
3.
FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE FINANSIELLE VIRKNINGER
3.1.
Udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme
og berørt(e) budgetpost(er)
· Eksisterende udgiftsposter i budgettet I samme rækkefølge som
udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag Nummer || OB[80] || fra EFTA-lande[81] || fra kandidat-lande[82] || fra tredjelande || i.h.t. artikel 18, stk. 1, litra aa), i finansforordningen 1 Intelligent og inklusiv vækst Nye udgifts-områder for 2014-2020 || 04021700 ESF Konvergens 04021900 ESF Regional konkurrenceevne 13031600 EFRU Konvergens 13031800 EFRU Regional konkurrenceevne 13031900 EFRU Europæisk territorialt samarbejde 13040200 Samhørighedsfonden || OB || Nej || Nej || Nej || Nej · Nye budgetposter, som der er søgt om: Nej I samme rækkefølge som udgiftsområderne i den flerårige
finansielle ramme og budgetposterne. Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag Nummer [Betegnelse……………………………..….] || OB/IOB || fra EFTA-lande || fra kandidat-lande || fra tredjelande || i.h.t. artikel 18, stk. 1, litra aa), i finansforordningen […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ
3.2.
Anslåede virkninger for udgifterne
3.2.1.
Sammenfatning af de anslåede virkninger for
udgifterne
i mio. EUR (3 decimaler) Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || 1 || Intelligent og inklusiv vækst GD: REGIO og EMPL || || || År N[83] || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 || I ALT Aktionsbevillinger (2011-priser) || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Nummer på budgetpost, nye budgetposter for EFRU og ESF || Forpligtelser || (1) || 36 942,785 || 37 375,939 || 37 758,354 || 38 153,836 || 38 562,407 || 38 948,791 || 39 333,716 || 267 075,828 Betalinger || (2) || Beregnes af GD BUDG[84] || Bereg¬nes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Nummer på budgetpost, ny budgetpost for Samhørighedsfonden || Forpligtelser || (1a) || 9 572,122 || 9 614,264 || 9 631,037 || 9 702,463 || 9 883,112 || 10 053,301 || 10 217,011 || 68 673,310 Betalinger || (2a) || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Beregnes af GD BUDG || Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer[85] || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 13.01.04.01 – Eksternt personale, EFRU || || (3) || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3,060 || 3060 || 21,420 13.01.04.03 – Eksternt personale, Samhørighedsfonden || || || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 1,340 || 9,380 04.01.04.01 – Eksternt personale, ESF || || || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Eksternt personale i alt for tidl. BA-poster || || || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 9,400 || 65,800 ANDRE ADMINISTRATIONS-BEVILLINGER FRA REGIO || || || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 ANDRE ADMINISTRATIONS-BEVILLINGER FRA EMPL || || || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 Bevillinger I ALT til GD REGIO og EMPL || Forpligtelser || =1+1a +3 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Betalinger || =2+2a +3 || || || || || || || || Aktionsbevillinger I ALT || Forpligtelser || (4) || 46 514,907 || 46,990,203 || 47 389,390 || 47 856,299 || 48 445,519 || 49 002,092 || 49 550,727 || 335 749,138 Betalinger || (5) || || || || || || || || Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer I ALT || (6) || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 38,765 || 271,355 Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 1 i den flerårige finansielle ramme || Forpligtelser || =4+ 6 || 46 553,672 || 47 028,968 || 47 428,155 || 47 895,064 || 48 484,284 || 49 040,857 || 49 589,492 || 336 020,493 Betalinger || =5+ 6 || || || || || || || || Hvis flere udgiftsområder påvirkes af forslaget /
initiativet: Ikke oplyst Aktionsbevillinger I ALT || Forpligtelser || (4) || || || || || || || || Betalinger || (5) || || || || || || || || Administrationsbevillinger finansieret over bevillingsrammen for særprogrammer I ALT || (6) || || || || || || || || Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 1-4 i den flerårige finansielle ramme (Referencebeløb) || Forpligtelser || =4+ 6 || || || || || || || || Betalinger || =5+ 6 || || || || || || || || Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || 5 || "Administrationsudgifter" i mio. EUR (3 decimaler) || || || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 || I ALT GD: REGIO || Menneskelige ressourcer || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561,309 Andre administrationsudgifter || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 I ALT GD REGIO || Bevillinger || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 83,987 || 587,909 739109 || || || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 || I ALT GD: EMPL || Menneskelige ressourcer || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Andre administrationsudgifter || || || || || || || || I ALT GD EMPL || Bevillinger || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || (Forpligtelser i alt = betalinger i alt) || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 109,387 || 765,709 i mio. EUR (3 decimaler) || || || År N[86] || År N+1 || År N+2 || År N+3 || … der indsættes flere år, hvis virkningen varer længere (jf. punkt 1.6) || I ALT Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 1-5 i den flerårige finansielle ramme || Forpligtelser || 46 663,059 || 47 138,355 || 47 537,542 || 48 004,451 || 48 593,671 || 49 150,244 || 49 698,879 || 336 786,202 Betalinger || || || || || || || ||
3.2.2.
Anslåede virkninger for aktionsbevillingerne
· ¨ Forslaget/initiativet
medfører ikke anvendelse af aktionsbevillinger. · ¨ Forslaget
medfører anvendelse af aktionsbevillinger som anført herunder:
Samhørighedspolitik gennemføres ved delt forvaltning. De strategiske
prioriteringer fastlægges på EU-plan, mens den faktiske daglige forvaltning er
overdraget til forvaltningsmyndigheder på nationalt, regionalt og lokalt plan.
De fælles output-indikatorer foreslås af Kommissionen, mens de faktiske
output-mål foreslås af disse forvaltningsmyndigheder som led i deres operationelle
programmer og godkendes af Kommissionen. Det er derfor vanskeligt at angive mål
for output, før programmerne er udformet, forhandlet på plads og vedtaget,
hvilket sker i 2013/2014. Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler) Der angives mål og resultater ò || || || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || … der indsættes flere år, hvis virkningen varer længere (jf. punkt 1.6) || I ALT RESULTATER Type resultater[87] || Resultaternes gns. omkostninger || Resultater (antal) || Omk. || Resultater (antal) || Omk. || Resultater (antal) || Omk. || Resultater (antal) || Omk. || Resultater (antal) || Omk. || Resultater (antal) || Omk. || Resultater (antal) || Omk. || Samlede resultater || Samlede omkostninger: SPECIFIKT MÅL NR. 1[88] || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal for specifikt mål nr. 1 || || || || || || || || || || || || || || || || SPECIFIKT MÅL NR. 2: || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || Subtotal for specifikt mål nr. 2 || || || || || || || || || || || || || || || || OMKOSTNINGER I ALT || || || || || || || || || || || || || || || || .
3.2.3.
Anslåede virkninger for administrationsbevillingerne
3.2.3.1.
Resumé
· ¨ Forslaget/initiativet
medfører ikke anvendelse af administrationsbevillinger · ¨ Forslaget
medfører anvendelse af administrationsbevillinger som anført herunder: GD REGIO i mio. EUR (3
decimaler) || År N[89] || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 || I ALT UDGIFTS-OMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || || || || || || || || Menneskelige ressourcer, REGIO || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 80,187 || 561.309 Andre administrationsudgifter || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 3,800 || 26,600 Subtotal UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 83,741 || 586,187 Uden for UDGIFTSOMRÅDE 5[90] i den flerårige finansielle ramme[91] || || || || || || || || Menneskelige ressourcer, REGIO || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 4,4 || 30,8 Andre administrationsudgifter || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 13,365 || 93,555 Subtotal uden for UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 17,765 || 124,355 I ALT || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 101,506 || 710,542 GD EMPL i mio. EUR (3
decimaler) || År N[92] || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 || I ALT UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || || || || || || || || Menneskelige ressourcer || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Andre administrationsudgifter || || || || || || || || Subtotal UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 25,400 || 177,800 Uden for UDGIFTSOMRÅDE 5[93] i den flerårige finansielle ramme || || || || || || || || Menneskelige ressourcer || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 5,000 || 35,000 Andre administrationsudgifter || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 16,000 || 112,000 Subtotal uden for UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 21,000 || 147,000 I ALT || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 46,400 || 324,800 I ALT || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 148,933 || 1 042,531
3.2.3.2.
Anslået behov for menneskelige ressourcer
· ¨ Forslaget/initiativet
medfører ikke anvendelse af menneskelige ressourcer · ¨ Forslaget/initiativet
medfører anvendelse af menneskelige ressourcer som anført herunder: Tal for år
n er tal for 2011. GD REGIO: Overslag angives i hele tal (eller med højst
én decimal) || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) REGIO || 13 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 || 606 13 01 01 02 (i delegationer) || || || || || || || 13 01 05 01 (indirekte forskning) || || || || || || || 10 01 05 01 (direkte forskning) || || || || || || || Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter: FTÆ)[94] REGIO || 13 01 02 01 (KA, V, UNE under den samlede bevillingsramme) || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 || 48 13 02 02 (KA, V, UED, LA og UNE i delegationerne) || || || || || || || 13 01 04 01[95] || – i hovedsædet[96] || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 || 56 – i delegationerne || || || || || || || 13 01 04 03 [97] || – i hovedsædet[98] || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 || 25 – i delegationerne || || || || || || || XX 01 05 02 (KA, V, UNE – indirekte forskning) || || || || || || || 10 01 05 02 (KA, V, UNE – direkte forskning) || || || || || || || Andet || || || || || || || I ALT || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 || 735 XX angiver det
berørte politikområde eller budgetafsnit. Personalebehovet vil
blive dækket ved hjælp af det personale, som GD'et allerede har afsat til
aktionen, og/eller interne rokader i GD'et, eventuelt suppleret med yderligere
bevillinger, som tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige
tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. Opgavebeskrivelse: Tjenestemænd og midlertidigt ansatte || At bidrage til analyse, forhandling, ændring og/eller forberedelse til godkendelse af forslag til programmer og/eller projekter i medlemsstat XXX. At bidrage til at forvalte, overvåge og evaluere gennemførelsen af godkendte programmer/projekter. At sikre overholdelse af reglerne for program XXX. Eksternt personale || Idem og/eller administrativ støtte. GD EMPL Overslag angives i
fuldtidsækvivalenter i hele tal || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) || 04 01 01 01 (hovedsæde og Kommissionens repræsentationskontorer) (200 stillinger, enhedsomk. 127 000 EUR) || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 || 200 (Delegationer) || || || || || || || (indirekte forskning) || || || || || || || (direkte forskning) || || || || || || || Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter: FTÆ)[99] || (KA, V, UNE under den samlede bevillingsramme) || || || || || || || (KA, V, UED, LA og UNE i delegationerne) || || || || || || || 04 01 04 01 [100] || – i hovedsædet[101] || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 || 93 – i delegationerne || || || || || || || XX 01 05 02 (KA, V, UNE – indirekte forskning) || || || || || || || XX 01 05 02 (KA, V, UNE – direkte forskning) || || || || || || || Andet xx 01 04 02) || || || || || || || I ALT || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 || 293 XX angiver det
berørte politikområde eller budgetafsnit. Personalebehovet vil
blive dækket ved hjælp af det personale, som GD'et allerede har afsat til
aktionen, og/eller interne rokader i GD'et, eventuelt suppleret med yderligere
bevillinger, som tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige
tildelingsprocedure under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger.
3.2.4.
Forenelighed med indeværende flerårige finansielle
ramme
· ¨ Forslaget/initiativet
er foreneligt med den næste flerårige finansielle ramme. · ¨ Forslaget/initiativet
kræver omlægning af det relevante udgiftsområde i den flerårige finansielle
ramme. Der redegøres for omlægningen med angivelse af de
berørte budgetposter og beløbenes størrelse. […] · ¨ Forslaget/initiativet
kræver, at fleksibilitetsinstrumentet anvendes, eller at den flerårige
finansielle ramme revideres[102]. Der redegøres for behovet med angivelse af de berørte
udgiftsområder og budgetposter og beløbenes størrelse. […]
3.2.5.
Tredjemands bidrag til finansieringen
· Forslaget/initiativet indeholder ikke bestemmelser om samfinansiering
med tredjepart. · ¨ Forslaget
indeholder bestemmelser om samfinansiering. Det er ikke muligt at angive det
nøjagtige beløb. I forordningen fastsættes de maksimale medfinansieringssatser
opdelt efter det regionale udviklingsniveau (jf. art. 73 i forslaget til
forordning): Bevillinger i mio. EUR (3 decimaler) || År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || År N+4 || År N+5 || År N+6 || I alt Organ, som deltager i samfinansieringen (angives) || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Medlemsstat || Samfinansierede bevillinger I ALT || Ikke fastlagt || Ikke fastlagt || Ikke fastlagt || Ikke fastlagt || Ikke fastlagt || Ikke fastlagt || Ikke fastlagt ||
3.3.
Anslåede virkninger for indtægterne
· ¨ Forslaget/initiativet
har ingen finansielle virkninger for indtægterne. · ¨ Forslaget/initiativet
har følgende finansielle virkninger: –
¨ for egne indtægter –
¨ for diverse indtægter i mio. EUR (3 decimaler) Indtægtspost på budgettet: || Bevillinger til rådighed i indeværende regnskabsår || Forslagets/initiativets virkninger[103] År N || År N+1 || År N+2 || År N+3 || Indsæt så mange kolonner som nødvendigt for at vise varigheden af virkningerne (jf. punkt 1.6) Artikel …………. || || || || || || || || For diverse indtægter,
der er formålsbestemte, angives det, hvilke af budgettets udgiftsposter der
påvirkes. […] Det oplyses, hvilken
metode der er benyttet til at beregne virkningerne på indtægterne. […] [1] KOM(2011)
500 endelig. [2] KOM(2010) 700 endelig. [3] KOM(2010) 543 endelig. [4] "Results
of the public consultation on the conclusions of the fifth report on economic,
social and territorial cohesion Brussels", arbejdsdokument fra Kommissionens
tjenestegrene, SEK(2011) 590 endelig af 13. maj 2011. [5] http://ec.europa.eu/agriculture/events/cap-towards-2020_en.htm. [6] KOM(2009)
163 endelig. [7] Rådets
konklusioner om den femte rapport om økonomisk, social og territorial
samhørighed, 3068. møde i Rådet (generelle anliggender), Bruxelles, den 21.
februar 2011. [8] EUT C […]
af ]…], s. […]. [9] EUT C […]
af ]…], s. […]. [10] EUT C […]
af ]…], s. […]. [11] EFT L 248
af 16.9.2002, s. 1. [12] EUT L 154
af 21.6.2003, s. 1. [13] EFT L 209
af 2.8.1997, s. 1. [14] EUT L 55
af 28.2.2011, s. 13. [15] EUT L 210
af 31.7.2006, s. 25. [16] [17] [18] [19] EUT L […]
af […], s. […]. [20] [21] [22] [23] EUT L 379
af 28.12.2006, s. 5. [24] EUT L 337
af 21.12.2007, s. 35. [25] EUT L 193
af 25.7.2007, s. 6. [26] EUT L 134
af 30.4.2004, s. 114. [27] EUT L 210
af 31.7.2006, s. 19. [28] EFT L 25
af 30.1.2003, s. 43. [29] EFT L 53
af 23.2.2002, s. 1. [30] EUT L 118
af 12.5.2010, s. 1. [31] EFT L 53
af 23.2.2002, s. 1. [32] Jf. de
overordnede mål for Europa 2020. [33] EFT L 197
af 21.7.2001, s. 30. [34] EUT ... [35] EFT L 209
af 2.8.1997, s. 1. [36] Som
defineret i det europæiske nationalregnskabssystem (ENS) og fremsendt af alle
27 medlemsstater i deres stabilitets- og konvergensprogrammer. [37] Forklaring:
Sektoren for offentlig forvaltning og service består hovedsagelig af centrale,
statslige og lokale forvaltningsorganer samt sociale kasser og fonde, der
etableres og kontrolleres af disse enheder. Desuden omfatter den
ikke-udbyttegivende institutioner, som deltager i ikke-markedsmæssig
produktion, og som kontrolleres og hovedsagelig finansieres af forvaltningsenheder
eller sociale kasser og fonde. [38] EFT L 83
af 27.3.1999, s. 1. [39] Som
godkendt af Rådet (økonomi og finans) den 7. september 2010. [40] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Europa 2020-flagskibsinitiativet
"Innovation i EU" (KOM(2010) 546 endelig af 6.10.2010). Forpligtelse
24 og 25 og bilag I "Selvevalueringsværktøj: Kendetegn ved velfungerende
nationale og regionale forsknings- og innovationssystemer". Konklusionerne
om innovation fra mødet i Rådet (konkurrenceevne): Conclusions on Innovation
Union for Europe (dok. 17165/10 af 26.11.2010). [41] Meddelelse fra Kommissionen til
Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og
Regionsudvalget: En digital dagsorden for Europa (KOM(2010) 245 endelig/2 af
26.8.2010). Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene: Digital Agenda
Scoreboard (SEK(2011) 708 af 31.5.2011). Konklusionerne fra samlingen i Rådet
(transport, telekommunikation og energi) om den digitale dagsorden for Europa
(dok. 10130/10 af 26.5.2010). [42] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En digital dagsorden for Europa (KOM(2010)
245 endelig/2 af 26.8.2010). Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene:
Digital Agenda Scoreboard (SEK(2011) 708 af 31.5.2011). [43] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: "Tænk småt først" - En "Small
Business Act" for Europa (KOM(2008) 394 af 23.6.2008). Konklusionerne om
innovation fra mødet i Rådet (konkurrenceevne): "Tænk småt først" -
En "Small Business Act" for Europa (dok. 16788/08 af 1.12.2008).
Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Status vedrørende "Small Business
Act" for Europa (KOM(2011) 78 af 23.2.2011), konklusionerne fra mødet
i Rådet (konkurrenceevne): Conclusions on the Review of the "Small Business
Act" for Europe (dok. 10975/11 af 30.5.2011). [44] EUT L 48
af 23.2.2011, s. 1. [45] EUT L 153
af 18.6.2010, s. 13. [46] EUT L 140
af 5.6.2009, s. 136. [47] EUT L 114
af 27.4.2006, s. 64. [48] EUT L 52
af 21.2.2004, s. 50. [49] EUT L 140
af 5.6.2009, s. 16. [50] Konklusioner
fra mødet i Rådet (retlige og indre anliggender) den 11.-12. april 2011 om
videreudvikling af risikovurderinger med henblik på katastrofehåndtering i EU. [51] EFT L 327
af 22.12.2000, s. 1. [52] EFT L 327
af 22.12.2000, s. 1. [53] EUT L 312
af 22.11.2008, s. 3. [54] Rådets
henstilling 2010/410/EU af 13. juli 2010 (EUT L 191 af 23.7.2010, s. 28). [55] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: "Tænk småt først" - En "Small
Business Act" for Europa (KOM(2008) 394 af 23.6.2008). Konklusionerne om
innovation fra mødet i Rådet (konkurrenceevne): "Tænk småt først" -
En "Small Business Act" for Europa (dok. 16788/08 af 1.12.2008).
Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Status vedrørende "Small Business
Act" for Europa (KOM(2011) 78 af 23.2.2011), konklusionerne fra mødet i
Rådet (konkurrenceevne): Conclusions on the Review of the "Small Business
Act" for Europe (dok. 10975/11 af 30.5.2011). [56] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: "Tænk småt først" - En "Small
Business Act" for Europa (KOM(2008) 394 af 23.6.2008). Konklusionerne om
innovation fra mødet i Rådet (konkurrenceevne): "Tænk småt først" -
En "Small Business Act" for Europa (dok. 16788/08 af 1.12.2008).
Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Status vedrørende "Small Business
Act" for Europa (KOM(2011) 78 af 23.2.2011), konklusionerne fra mødet
i Rådet (konkurrenceevne): Conclusions on the Review of the "Small
Business Act" for Europe (dok. 10975/11 af 30.5.2011). [57] Hvis der
foreligger en landespecifik henstilling fra Rådet, som er direkte knyttet til
denne konditionalitetsbestemmelse, vil der ved vurderingen af, om den er
opfyldt, blive taget hensyn til vurderingen af de fremskridt, der er gjort med
at opfylde Rådets landespecifikke henstilling. [58] Frister
for resultater vedrørende alle de her anførte elementer kan være i løbet af
programgennemførelsesperioden. [59] Hvis der
foreligger en landespecifik henstilling fra Rådet, som er direkte knyttet til
denne konditionalitetsbestemmelse, vil der ved vurderingen af, om den er
opfyldt, blive taget hensyn til vurderingen af de fremskridt, der er gjort med
at opfylde Rådets landespecifikke henstilling. [60] Frister
for at nå resultater vedrørende alle de anførte elementer i dette afsnit kan
fastsættes i løbet af programgennemførelsesperioden. [61] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget, "Den fælles forpligtelse til at løfte
beskæftigelsen (KOM(2009) 257 endelig af 29. juni 2011). [62] EUT
C 191 af 1.7.2011, s. 1. [63] (KOM(2006)
208 endelig) [vil blive erstattet af den kommende meddelelse inden udgangen af
september 2011]. [64] Rådets
konklusioner af 12. maj 2009 om en strategiramme for det europæiske samarbejde
på uddannelsesområdet ("ET 2020") (2009/C 119/02). [65] Kommissionens
henstilling af 3. oktober 2008 om aktiv integration af mennesker, som er
udstødt fra arbejdsmarkedet (EUT L 307 af 18.11.2008, s. 11). [66] Meddelelse
fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og
Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En EU-ramme for de nationale strategier for
romaernes integration frem til 2020 (KOM(2011) 173). [67] Hvis der
foreligger en landespecifik henstilling fra Rådet, som er direkte knyttet til
denne konditionalitetsbestemmelse, vil der ved vurderingen af, om den er
opfyldt, blive taget hensyn til vurderingen af de fremskridt, der er gjort med
at opfylde Rådets landespecifikke henstilling. [68] Frister
for at nå resultater vedrørende alle de anførte elementer i dette afsnit kan
fastsættes i løbet af programgennemførelsesperioden. [69] EFT L 303
af 2.12.2000 s. 16. [70] EFT L 180
af 19.7.2000, s. 22. [71] EUT L 23
af 27.1.2010, s. 35, offentliggørelse af Rådets afgørelse af 26. november
2009 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af De Forenede Nationers konvention
om handicappedes rettigheder. [72] EFT L 175
af 5.7.1985, s. 40. [73] EFT L 197
af 21.7.2001, s. 30. [74] ABM:
Activity-Based Management (aktivitetsbaseret ledelse) – ABB: Activity-Based Budgeting
(aktivitetsbaseret budgetlægning). [75] Jf.
artikel 49, stk. 6, litra a) eller b), i finansforordningen. [76] KOM(2010)
700 af 19.10.2010. [77] Forklaringer
vedrørende forvaltningsmetoder og henvisninger til finansforordningen findes på
webstedet BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [78] Organer
omhandlet i finansforordningens artikel 185. [79] Undersøgelsen
"Regional governance in the context of globalisation: reviewing
governance mechanisms & administrative costs. Administrative workload
and costs for Member State public authorities of the implementation of ERDF and
Cohesion Fund", 2010. [80] OB =
opdelte bevillinger / IOB = ikke-opdelte bevillinger. [81] EFTA: Den
Europæiske Frihandelssammenslutning. [82] Kandidatlande
og, efter omstændighederne, potentielle kandidatlande på Vestbalkan. [83] År n er
det år, hvor gennemførelsen af forslaget/initiativet begynder. [84] Dette vil
afhænge af forfinansieringsatsen, hvor hurtigt regionalpolitik gennemføres i
medlemsstaterne, og de tilgængelige betalingsbevillinger. [85] Teknisk
og/eller administrativ bistand og udgifter til støtte for gennemførelsen af
EU's programmer og/eller aktioner (tidligere BA-poster), indirekte forskning,
direkte forskning. [86] År n er
det år, hvor gennemførelsen af forslaget/initiativet begynder. [87] Resultater
er de produkter og tjenesteydelser, der skal leveres (f.eks. antal finansierede
studenterudvekslinger, antal km bygget vej osv.). [88] Som
beskrevet i del 1.4.2. "Specifikt/specifikke mål..". [89] År n er
det år, hvor gennemførelsen af forslaget/initiativet begynder. [90] Teknisk
og/eller administrativ bistand og udgifter til støtte for gennemførelsen af
EU's programmer og/eller aktioner (tidligere BA-poster), indirekte forskning,
direkte forskning. [91] Eksternt
personale finansieret over tidligere BA-poster baseret på den endelige
ressourcetildeling til personale, inkl. eksternt personale i hovedkvarterer og
delegationer. [92] År n er
det år, hvor gennemførelsen af forslaget/initiativet begynder. [93] Teknisk
og/eller administrativ bistand og udgifter til støtte for gennemførelsen af
EU's programmer og/eller aktioner (tidligere BA-poster), indirekte forskning,
direkte forskning. [94] KA =
kontraktansatte, V = vikarer, UED = unge eksperter i delegation, LA = lokalt
ansatte, UNE = udstationerede nationale
eksperter. [95] Delloft for eksternt personale under aktionsbevillingerne (tidligere
BA-poster). [96] Angår især
strukturfonde, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne
(ELFUL) og Den Europæiske Fiskerifond (EFF). [97] Delloft
for eksternt personale under aktionsbevillingerne (tidligere BA-poster). [98] Angår især
strukturfonde, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne
(ELFUL) og Den Europæiske Fiskerifond (EFF). [99] KA =
kontraktansatte, V = vikarer, UED = unge eksperter i delegation, LA = lokalt
ansatte, UNE = udstationerede nationale eksperter. [100] Delloft for eksternt personale under aktionsbevillingerne (tidligere
BA-poster). [101] Angår især
strukturfonde, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne
(ELFUL) og Den Europæiske Fiskerifond (EFF). [102] Jf. punkt
19 og 24 i den interinstitutionelle aftale. [103] Med hensyn
til EU's traditionelle egne indtægter (told, sukkerafgifter) opgives beløbene
netto, dvs. bruttobeløbene, hvorfra opkrævningsomkostningerne på 25 % er
fratrukket.