EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52006AE1372
Opinion of the European Economic and Social Committee on the Communication from the Commission to the Council, the European Parliament, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions — A new framework strategy for multilingualism COM(2005) 596 final
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Nová rámcová strategie pro mnohojazyčnost KOM(2005) 596 v konečném znění
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Nová rámcová strategie pro mnohojazyčnost KOM(2005) 596 v konečném znění
Úř. věst. C 324, 30.12.2006, p. 68–73
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
30.12.2006 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 324/68 |
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Nová rámcová strategie pro mnohojazyčnost
KOM(2005) 596 v konečném znění
(2006/C 324/24)
Dne 22. listopadu 2005 se Komise, v souladu s článkem 262 Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodla konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci výše uvedené.
Specializovaná sekce „Zaměstnanost, sociální věci, občanství“, kterou Výbor pověřil přípravou podkladů na toto téma, přijala stanovisko dne 6. září 2006. Zpravodajkou byla paní LE NOUAIL MARLIÈRE.
Vzhledem k zahájení nového funkčního období Výboru plenární shromáždění rozhodlo o zařazení tohoto stanoviska do programu říjnového plenárního zasedání a v souladu s článkem 20 Jednacího řádu jmenovalo paní LE NOUAIL MARLIÈRE hlavní zpravodajkou.
Na 430. plenárním zasedání, které se konalo dne 26. října 2006, přijal Evropský hospodářský a sociální výbor následující stanovisko 105 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 5 členů se zdrželo hlasování.
1. Závěry:
1.1 |
Výbor doporučuje následující:
|
2. Úvod: shrnutí sdělení Komise
Jedná se o sdělení Komise, v němž je definován nový strategický rámec pro mnohojazyčnost a kde je znovu potvrzen závazek Komise ve prospěch mnohojazyčnosti. Uvádí se, že jde o první sdělení na toto téma. Pojednává o různých podobách evropské politiky v této oblasti a jsou zde navržena konkrétní opatření.
Sdělení vyzývá členské státy, aby plnily svou úlohu a podporovaly výuku, učení a používání jazyků. Za tímto účelem dává podnět k vytvoření nového institucionálního konzultačního portálu ve 20 jazycích.
Komise v tomto prvním politickém dokumentu o mnohojazyčnosti představuje novou rámcovou strategii zahrnující návrhy na specifická opatření v oblasti společenské a hospodářské a ve vztazích s občany. Komise sleduje tři cíle: podporovat studium jazyků a jazykovou rozmanitost ve společnosti; zasazovat se za zdravé mnohojazyčné hospodářství; zajistit občanům přístup k právním předpisům, postupům a informacím Evropské unie v jejich vlastních jazycích. Komise připomíná, že Evropská rada v roce 2002 v Barceloně zdůraznila nutnost podpory výuky nejméně dvou cizích jazyků, a žádá členské státy, aby přijaly akční plány na podporu mnohojazyčnosti, zlepšily přípravu učitelů jazyků, vyčlenily prostředky nezbytné pro výuku jazyků v raném věku a posílily výuku předmětů integrací cizího jazyka. Komise upozorňuje, že evropské podniky potřebují mít znalosti jazyků Evropské unie, jakož i jazyků našich dalších obchodních partnerů z celého světa, a že ve většině evropských zemí se tato odvětví rychle rozvíjejí; Komise proto navrhuje několik opatření zaměřených na posílení aspektu mnohojazyčnosti v hospodářství Unie. Co se týče její mnohojazyčné komunikační politiky, plánuje Komise zlepšení mnohojazyčné povahy mnoha svých internetových stránek a publikací vytvořením interní sítě, jejímž úkolem bude zajistit soudržnost jazykových postupů útvarů Komise. Navrhuje také ustavit skupinu na vysoké úrovni pro mnohojazyčnost, sestavenou z nezávislých odborníků, která by jí byla nápomocná při analýze pokroku členských států, a předložit další sdělení Parlamentu a Radě, v němž navrhne komplexní přístup k mnohojazyčnosti v Evropské unii.
3. Obecné poznámky
3.1 |
Výbor souhlasí s touto iniciativou a dodává, že strategický rámec je kvalifikován jako „nový“ a sdělení je „prvním politickým dokumentem o mnohojazyčnosti“. Z tohoto důvodu četné odkazy na dřívější strategický rámec (1) nepostačují k získání jasné představy. Výbor se domnívá, že by bylo užitečné, kdyby Komise vypracovala syntézu očekávaných přínosů, a to ve formě přidané hodnoty tohoto nového rámce a srovnání jeho dopadu. Bude vypracována studie dopadů tak, jak je definována v interinstitucionální dohodě mezi Komisí a EHSV (2), a v rámci zjednodušení právních předpisů a správy? Výbor se domnívá, že samotné sdělení by pro členské státy nemuselo být dostatečně silným argumentem pro schválení programů, jež pro ně jinak nejsou závazné. I když je tato rámcová strategie předkládána na žádost Rady, vyžaduje nutnou harmonizaci a optimalizaci případných prostředků vyčleněných členskými státy i samotnou Evropskou unií. K této harmonizaci nelze přistoupit bez dobré znalosti opatření již přijatých na úrovni členských států či EU. |
3.2 |
Komise „znovu potvrzuje svůj závazek“: Výbor si všímá, že tudíž existuje nějaký závazek předchozí. Výbor podotýká, že stav interních postupů Komise v oblasti mnohojazyčnosti není předmětem všeobecného uspokojení jak v rámci útvarů Komise, tak v jejích vztazích s okolím. |
3.3 |
Výbor poukazuje na tento nedostatek a nerovný přístup mezi institucemi na jedné straně a všemi složkami evropské občanské společnosti na straně druhé (samostatný sociální dialog a občanský dialog). Všechny poznámky, studie a dokumenty užitečné a nutné pro vypracování samotných evropských právních předpisů a pro konzultace a diskuse s nimi spojené jsou neúměrně často formulovány a zveřejňovány v angličtině. Totéž platí čím dál častěji i pro interní schůze Komise nebo schůze, které Komise pořádá. Kdo se chce stát odborníkem Komise, musí proto mluvit anglicky; kdo chce zastupovat občanskou společnost v Bruselu, ten také. Stejně tak řada statistických či kvalitativních studií, na něž je odkazováno v tomto stanovisku, je k dispozici výhradně v angličtině (3). |
3.4 |
Některé dokumenty nejsou vždy k dispozici v jazyce zpravodajů jednotlivých institucí nebo obvykle konzultovaných zainteresovaných stran, což je dokladem skutečnosti, že konsensus nad třemi pracovními pivotními jazyky institucí EU není zdaleka respektován v institucionální ani v neformální komunikaci. Zde je vhodné dodat, že takto lze snadno vyřadit určitý počet účastníků z rostoucího počtu debat. Není proto překvapením, že v různých statistických studiích preferují respondenti studium v angličtině, neboť právě tento jazyk je potenciální výhodou v čím dál větším počtu rozhodujících situací. Právě to vedlo několik generací rodičů a vlád k „přednostní volbě“ výuky angličtiny a způsobilo současnou situaci. |
3.5 |
V příloze sdělení se mimo jiné uvádí, že nejrozšířenější „cizí“ jazyk v EU není mateřským jazykem největšího počtu obyvatel. Tímto jazykem potenciálně mluví (potenciálně proto, že Eurostat neupřesňuje úroveň ani počet osvojených slov jako minimální hranici pro označení jazyka za mluvený) 47 % dotazovaných, mateřštinou je však pouze pro 13 % dotazovaných. |
3.6 |
Výbor tuto skutečnost považuje za překážku demokratické přímé a nepřímé účasti občanů i jejich zástupců – Parlamentu a Výborů (EHSV, VR) – na přípravě předpisů, jež se jich týkají. Zpravodajové institucí, zástupci občanské společnosti, již jsou konzultováni v rámci demokratických a právních instancí či institucí, mohou často získat představu o záměrech Komise pouze za cenu značného úsilí nebo velmi nepřesného odhadu. Jak můžeme ignorovat, že ex ante občan vůbec neměl účinný přístup k informacím? Zvláště inkoherentní je to v rámci sdělení na toto téma. Náprava této kolektivní, intelektuální, a kulturní nesoudržnosti a hospodářské závislosti, jež poškozuje nutnou kvalitní účast na demokratických procesech, vyžaduje prostředky a politickou vůli. Výbor proto s uspokojením zaznamenává skutečnost, že Komise hodlá zmírnit tyto nevýhody zřízením pokročilejšího portálu, avšak tento portál je zaměřen na mnohojazyčnost, a nikoli na sdělení jako celek. Cíle, které Komise sleduje ve svém sdělení v kapitole „Mnohojazyčnost ve vztazích Komise s občany“, nejsou příliš zřejmé; toto sdělení by mohlo působit jako prosté prodloužení Plánu D. Komunikace ve 20 jazycích ještě neznamená změnu povahy institucionální komunikace, jež probíhá po přijetí rozhodnutí, do nichž občané nezasahují, a sama o sobě neposiluje účast občanů. |
3.7 |
Řada pozorovatelů zdůrazňuje, že i když první stránky portálů a internetových stránek institucí mohou činit dojem mnohojazyčnosti, podrobnější průzkum odhalí dostupnost dokumentů pouze v angličtině. |
3.8 |
Výbor zdůrazňuje, že každý jazyk je legitimní součástí lidského kulturního dědictví, a podotýká, že anglický jazyk je vystaven riziku intenzivního užití bez řádných znalostí, neboť se prosazuje jako technický prostředek a méně je zohledňován jeho rozměr kulturní. Na tuto poznámku Výbor navazuje níže konkrétními připomínkami ke statusu a používání. |
3.9 |
Výbor si všímá nerovnoměrného přístupu k mnohojazyčnosti založeného na hospodářských hlediscích (spotřeba, informace, profese a průmysl, znalostní společnost), jejž by bylo vhodné vyvážit ve prospěch hledisek lidských, sociálních a sociologických, kulturních a politických. Je-li tím, co odlišuje lidskou bytost od zvířete, jak bylo zmíněno na tiskové konferenci uvádějící toto sdělení Komise, jazyk a výměna mezi lidskými bytostmi, kterou umožňuje, mělo by sdělení náležitě zohlednit, že výměny mezi lidskými bytostmi nemají výhradně obchodní nebo komerční charakter, ani se netýkají pouze obrany území nebo jeho zdrojů. Hodnotu sdělení by proto posílilo využití práce UNESCO v této oblasti k předložení pozitivních návrhů (4). |
3.10 |
Výbor schvaluje vazbu mezi Lisabonskou strategií, jejím prováděním, evropskou strategií pro zaměstnanost a tímto novým strategickým rámcem, navrhuje však, aby Komise prohloubila nutná konkrétní opatření soudržnější spoluprací vnitřních útvarů a generálních ředitelství Komise (zaměstnanost, kultura, …). Výbor doporučuje Komisi, aby lépe informovala členské státy a uvedla přesně žádoucí vazby nebo doplňková opatření, a dále aby jasně deklarovala, že mnohojazyčnost či vícejazyčnost je možným přínosem politické a kulturní integrace EU a nositelem porozumění a sociálního začleňování. Odvětvová dopadová studie by měla zahrnovat počet a kvalitu zachovaných a vytvořených pracovních míst a reálný dopad na mzdy. Výbor podporuje výzvu členským státům, aby „vypracovaly vnitrostátní plány, které by zajistily strukturu a soudržnost a ukázaly směr pro opatření na podporu mnohojazyčnosti“, podotýká však, že rozsah nabídky musí být koordinován na evropské úrovni, chceme-li dosáhnout trvalého výsledku, kde potenciální zásobárna kompetencí nebude tvořena omezeným počtem jazyků. V rámci „strategie pro evropskou znalostní ekonomiku, nejkonkurenceschopnější na světě“ by bylo vhodné zvážit globálně počet zdrojových jazyků v Evropské unii, jenž by měl přesahovat počet jazyků dostupných a používaných v rámci vnitřního trhu, nechce-li se Evropská unie stát vězněm vlastních jazykových bariér. Právo přistěhovalců na výuku jazyka přijímající země by mělo být spojeno s právem zachovat si svůj původní jazyk a svoji původní kulturu (5). Evropská unie by měla tyto jazyky považovat za dodatečný lidský zdroj na své cestě ke „světové konkurenceschopnosti“. Některé podniky již takto začaly uvažovat, je však dosud nutno připomínat, že tyto úvahy by měly zahrnovat pracující i jejich zástupce v odborech a organizace cílových spotřebitelů. Bude také zapotřebí opřít se o místní samosprávy, jež zahájily konkrétní opatření, jako např. přijetí s cílem „integrace“ v nejběžnějších jazycích přistěhovalců v posledních letech. |
3.11 |
Jinou oblastí hospodářství, která by zasluhovala hlubší pojednání ve sdělení, jsou potřeby a motivace pracujících ve výkonu jejich profesí či v poradních instancích, např. evropských radách zaměstnanců. Výbor se považuje za politováníhodné, že Komise může plánovat harmonizované programy, jež nezohledňují tyto specifické potřeby. Sdělení tohoto rozměru má navrhovat témata, jež podnikům a pracujícím poskytnou výhledy a prostředky k tomu, aby se stali prvními nositeli této nejkonkurenceschopnější znalostní ekonomiky na světě, při plném zachování pravomocí sociálního dialogu a základních práv (6). |
3.12 |
Výbor uznává mnohojazyčnou zvláštnost EU (7). Evropa nicméně není jediným kontinentem, zemí nebo politickým celkem, kde se mluví velkým počtem různých jazyků. |
4. Několik konkrétních poznámek
4.1 |
Diskuse o Evropské chartě regionálních a menšinových jazyků Rady Evropy (8) by neměly zastínit další aspekty, jako jsou:
|
4.2 |
Závěrem Výbor vyjadřuje přání, aby Komise uspořádala poznatky, které má nebo by mohla mít k dispozici v oblasti monitorování předchozích jazykovědných politik členských států, aby mohla zhodnotit opatření, jež předepisuje členským státům. |
4.3 |
Výbor zaznamenává úsilí Komise a schvaluje záměr inovačního postupu, podporuje jazykovou rozmanitost jako nositele rozmanitosti a pluralismu kulturního, sociálního a politického, a je si vědom rizika kontraproduktivního posílení institucionalizace užívání omezeného počtu jazyků. Výbor očekává od ohlášeného příštího sdělení, že bude předmětem širší konzultace občanské společnosti. |
4.4 |
Výbor oceňuje iniciativu Komise zaměřenou na posílení podpory univerzitního výzkumu vysokého školství v rámci 7. rámcového programu pro výzkum, a doporučuje neopírat se pouze o akademické práce, ale také o činnost sdružení aktivních v této oblasti (19). Výbor v příloze k tomuto stanovisku odkazuje na obsah Evropského zasedání o vícejazyčnosti (Assises européennes du plurilinguisme), již v listopadu 2005 uspořádala sdružení organizované občanské společnosti (20) a s níž bylo rovněž spojeno Fórum kulturních institutů (Forum des Instituts culturels) (21). Toto zasedání dospělo k vypracování „Charty vícejazyčnosti“, o níž se diskutuje na stránkách sdružení ASEDIFRES, jež navrhlo její předložení představitelům Evropského parlamentu a ostatních institucí. Výbor jako „most mezi občanskou společností a institucemi“ podporuje takové iniciativy jako dobrý postup. |
V Bruselu dne 26. října 2006
předseda
Evropského hospodářského a sociálního výboru
Dimitris DIMITRIADIS
(1) KOM(2002) 72/ KOM (2003) 449/ KOM(2005) 24 ze dne 2.2.2005 / 2005/29/ES/ KOM(2005) 356/ KOM(2005) 229 a 465.
(2) Protokol o spolupráci Evropské komise a Evropského hospodářského a sociálního výboru (listopad 2005).
(3) Poznámky [2], [12], [17], [19], [24], [25], [26], [30], [31], [32], [37], atd. …sdělení KOM(2005) 596.
(4) Všeobecná deklarace UNESCO o kulturní rozmanitosti ze dne 2. listopadu 2001 a Úmluva o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů ze dne 10. prosince 2005, v nichž je zdůrazněna nutná jazyková rozmanitost a vyjadřovací prostředky, potřebné k naplnění rozmanitosti a kulturního pluralismu jako nezadatelných, všeobecných, nedělitelných a vzájemně závislých práv. Dále je třeba citovat Všeobecnou deklaraci o jazykových právech, přijatou v Barceloně na Světové konferenci o jazykových právech ve dnech 6.–8. června 1996, již podepsalo 66 národních a mezinárodních nevládních organizací a sítí právníků.
(5) Stanovisko VR, CdR 33/2006, přijaté na 65. plenárním zasedání dne 14. července 2006, zpravodaj pan Seamus MURRAY, odstavec 1.10.
(6) Článek 21 Listiny základních práv Unie zakazuje diskriminaci založenou na jazyku; článek 22 stanoví, že Unie respektuje kulturní, náboženskou a jazykovourozmanitost. Lze uvést příklady sporů vyplývajících ze situací na pracovištích, kde tato práva zakotvená ve vnitrostátních předpisech nebyla respektována. (General electric medical systems GEMS, rozsudek odvolacího soudu ve Versailles, 2. března 2006, Francie).
(7) Kapitola IV.2 sdělení.
(8) Evropská charta regionálních a menšinových jazyků ze dne 5. listopadu 1992, již podepsalo 21 členských zemí Rady Evropy, z toho 13 členských států EU.
(9) KOM(2004) 469.
(10) „méně rozšířené“.
(11) Les processus de modernisation dans l'enseignement des langues pour adultes (Proces modernizace ve výuce jazyků pro dospělé), disertace paní Judith BARNAOVÉ, Université Charles de Gaulle – Lille 3, Francie, 2005.
(12) Stanovisko Regionální hospodářské a sociální rady regionu Aquitaine-France, přijaté plenárním shromážděním dne 14. prosince 2005, Jazyky a kultura Akvitánie (Langues et cultures d'Aquitaine). Zpravodaj: pan Sčrgi JAVALOYES.
(13) Závěry Rady o Evropském ukazateli jazykových kompetencí (Úř. věst. C 172, 25.7.2006, s. 1).
(14) Výše citované stanovisko CdR 33/2006.
(15) Jeden mateřský a dva živé cizí jazyky, Zasedání Evropské rady v Barceloně ve dnech 15. a 16. března 2002, Závěry předsednictví, část I, 43.
(16) Výuka cizích jazyků jako veřejná politika (L'enseignement des langues étrangčres comme politique publique), François GRIN , 2005.
(17) Grin, 2005, viz výše, pozn. 59 a 84: „Celý svět zapomněl, že řada států podporovala v době Společnosti národů přijetí esperanta jako mezinárodního jazyka, a že plenární shromáždění UNESCO v letech 1954 a 1985 přijala usnesení ve prospěch esperanta. Tento záměr tehdy (v září 1922) zablokovala Francie, která zakázala jeho výuku a propagandu jako nebezpečný způsob šíření internacionalismu a konkurenci pro úlohu francouzského jazyka ve světě.“ Můžeme citovat také pana Umberta Eca, v roce 1992 vedoucího evropské katedry na Collčge de France v Paříži, a jeho inaugurační přednášku „Hledání dokonalého jazyka v dějinách evropské kultury“ („la Quęte d'une langue parfaite dans l'histoire de la culture européenne“).
Zde Výbor podotýká, že staré jazyky, takzvané mrtvé, pomalu přestaly být vyučovány. Přesto kromě pátrání, která lingua franca (společný jazyk) by případně byla nejvhodnější pro současný evropský svět, tyto jazyky měly v sobě zárodky snadného vzájemného porozumění mezi Evropany, neboť jsou základem mnoha evropských jazyků (sdíleným jazyky indoevropskými i ugrofinskými) a jejich znalost umožňuje rychlé osvojení dalších jazyků.
(18) Existuje několik definicí vícejazyčnosti a mnohojazyčnosti. Pro některé je vícejazyčnost schopností jednotlivce hovořit více jazyky, zatímco mnohojazyčností se rozumí společenské prostředí na určitém zeměpisném prostoru, kde se užívá více jazyků (Assises européennes du plurilinguisme, 2005). Jiní tyto pojmy definují právě opačně (GRIN, 2005). Pro Komisi mnohojazyčnost pokrývá oba tyto aspekty, schopnosti jednotlivce i kolektivní prostředí.
(19) Jako například: Lingua Mon, Casa de les llengues, projekt „Maison des langues en danger“, linguamon@linguamon.cat; Babel, síť sdružení dobrovolných tlumočníků a překladatelů, již působí na světových a regionálních sociálních fórech; dále např. ASEDIFRES www.europe-avenir.com, sdružení, jež byla spolupořadatelem akce „Assises européennes du plurilinguisme“ v listopadu 2005.
(20) Seznam účastníků, závěry a zápisy i s příspěvky jsou uvedeny v poznámce 21.
(21) Členy fóra jsou: Alliance française, Švédské kulturní centrum, Centrum italského jazyka a kultury, Institut Londýnské univerzity v Paříži, Institut Camoes, Cervantesův institut, Finský institut, Goethův institut, Maďarský institut, Nizozemský institut.
http://www.forumdeslangues.net.