EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62021CN0432
Case C-432/21: Action brought on 15 July 2021 — European Commission v Republic of Poland
Věc C-432/21: Žaloba podaná dne 15. července 2021 – Evropská komise v. Polská republika
Věc C-432/21: Žaloba podaná dne 15. července 2021 – Evropská komise v. Polská republika
Úř. věst. C 452, 8.11.2021, p. 5–6
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
8.11.2021 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 452/5 |
Žaloba podaná dne 15. července 2021 – Evropská komise v. Polská republika
(Věc C-432/21)
(2021/C 452/05)
Jednací jazyk: polština
Účastnice řízení
Žalobkyně: Evropská komise (zástupci: C. Hermes, G. Gattinara, D. Milanowska, zmocněnci)
Žalovaná: Polská republika
Návrhová žádání žalobkyně
— |
Žalobkyně navrhuje, aby Soudní dvůr určil, že Polská republika tím, že:
|
— |
uložil Polské republice náhradu nákladů řízení. |
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Komise zastává názor, že Polská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z ustanovení směrnice Rady 92/43/EHS („směrnice o stanovištích“), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES („směrnice o ptactvu“) a Aarhuské úmluvy.
V rámci prvního žalobního důvodu Komise tvrdí, že Polská republika tím, že v roce 2016 přidala do zákona o lesích z roku 1991 ustanovení čl. 14b odst. 3, podle něhož obhospodařování lesů realizované v souladu s dobrou praxí, neporušuje předpisy týkající se ochrany přírody, neprovedla správně směrnice, jelikož nesplnila povinnost zavést přísnější ochranu pro určité živočišné druhy, jakož i povinnost chránit divoké ptactvo stanovenou v těchto směrnicích. Toto nové znění čl. 14b odst. 3 zákona o lesích totiž stanoví širokou výjimku z ustanovení směrnic a zakládá pouze právní fikci, pokud jde o dodržování příkazu chránit druhy uvedené v článcích 12 a 13 směrnice o stanovištích a článcích 5 a 9 směrnice o ptactvu. Článek 6 odst. 1 směrnice o stanovištích a čl. 4 odst. 1 směrnice o ptactvu dále počítají s přijetím ochranných opatření v konkrétních zónách. Uplatňování čl. 14b odst. 3 zákona o lesích znamená, že v Polsku již není nutné přijmout a provádět ochranná opatření v těchto konkrétních zónách.
V rámci druhého žalobního důvodu Komise tvrdí, že organizace na ochranu životního prostředí nemají zaručenou možnost napadnout rozhodnutí ministerstva životního prostředí, jimiž jsou schvalovány plány lesního hospodaření, což je v rozporu s ustanoveními Aarhuské úmluvy. Článek 6 odst. 3 směrnice o stanovištích vykládaný ve spojení s čl. 9 odst. 2 Aarhuské úmluvy totiž počítá s tím, že rozhodnutí o plánech a projektech ve smyslu čl. 6 odst. 3 směrnice o stanovištích může být napadnuto před soudy organizacemi na ochranu životního prostředí.