EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013AE1600
Opinion of the European Economic and Social Committee on the ‘Proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Consumer product safety and repealing Council Directive 87/357/EEC and Directive 2001/95/EC’ COM(2013) 78 final — 2013/0049 (COD)
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o bezpečnosti spotřebních výrobků a o zrušení směrnice Rady 87/357/EHS a směrnice 2001/95/ES COM(2013) 78 final – 2013/0049 (COD)
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o bezpečnosti spotřebních výrobků a o zrušení směrnice Rady 87/357/EHS a směrnice 2001/95/ES COM(2013) 78 final – 2013/0049 (COD)
Úř. věst. C 271, 19.9.2013, p. 81–85
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
19.9.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 271/81 |
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o bezpečnosti spotřebních výrobků a o zrušení směrnice Rady 87/357/EHS a směrnice 2001/95/ES
COM(2013) 78 final – 2013/0049 (COD)
2013/C 271/15
Hlavní zpravodaj: pan HERNÁNDEZ BATALLER
Dne 25. února 2013 se Rada a dne 12. března 2013 Evropský parlament, v souladu s článkem 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodly konzultovat Evropský hospodářský a sociální výbor ve věci
návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o bezpečnosti spotřebních výrobků a o zrušení směrnice Rady 87/357/EHS a směrnice 2001/95/ES
COM(2013) 78 – 2013/0049 (COD).
Dne 12. února 2013 předsednictvo Výboru pověřilo specializovanou sekci Jednotný trh, výroba a spotřeba přípravou podkladů Výboru na toto téma.
Vzhledem k naléhavé povaze práce jmenoval Evropský hospodářský a sociální výbor na 490. plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 22. a 23. května 2013 (jednání dne 22. května), pana HERNÁNDEZE BATALLERA hlavním zpravodajem a přijal následující stanovisko 120 hlasy pro, 1 hlas byl proti a 3 členové se zdrželi hlasování.
1. Závěry a doporučení
1.1 |
EHSV souhlasí s názorem Komise, že je třeba vytvořit právní rámec zajišťující vysokou míru ochrany spotřebitelů, který zavede povinnost, aby spotřební výrobky byly bezpečné. |
1.2 |
Výbor se domnívá, že nařízení je vhodný právní nástroj pro tuto konsolidaci stávajících právních textů a jejich přizpůsobení novému právnímu rámci pro uvádění výrobků na trh. Nařízením bude zavedena stejná úroveň bezpečnosti ve všech zemích EU, a sice zavedením společných kritérií. |
1.3 |
Protože nařízení je jediný nástroj, který umožňuje přijetí stejných opatření a na podkladě stejné úrovně rizika ve všech zemích EU, je vhodné, aby tento návrh byl vyjádřen tak, aby jej bylo možné vyložit se stejným dosahem ve všech zemích Unie. |
1.4 |
EHSV se domnívá, že vzhledem k významu normalizace pro zajištění bezpečnosti výrobků by Komise měla posílit podporu zapojení spotřebitelů do CEN a dalších podobných organizací. |
1.5 |
Výbor se na jedné straně domnívá, že pro úplné dokončení vnitřního trhu představuje návrh velmi důležité ochranné opatření pro spotřebitele, neboť snižuje rizika poškození zdraví či smrti tím, že znovu nastoluje důvěru. Na druhé straně je toho názoru, že při obchodních transakcích je nezbytná transparentnost a rovné podmínky, aby ti, kdo by chtěli vyrábět a prodávat nebezpečné výrobky, neměli neoprávněnou výhodu oproti konkurentům, kteří přijmou náklady vyplývající z požadavků na bezpečnost výrobků. |
2. Úvod
2.1 |
Ochrana bezpečnosti spotřebitelů znamená, že zboží a služby, které jí podléhají, musí vyhovovat požadavku, aby při použití za normálních či předvídatelných podmínek neohrožovaly bezpečnost spotřebitelů, a kdyby k tomu došlo, aby je bylo možné rychlými a snadnými postupy stáhnout z trhu. Jde o jednu z prioritních zásad evropské politiky ochrany spotřebitelů od dob jejího předběžného programu z roku 1975 (1). V důsledku usnesení Rady ze dne 23. června 1986 (2) o ochraně a podpoře zájmů spotřebitelů vznikl „nový podnět“ v oblasti technické harmonizace a normalizace (3). |
2.2 |
První směrnici o všeobecné bezpečnosti výrobků, schválenou v roce 1992 (4), nahradila směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 (5), která vstoupila v platnost 15. ledna 2002 a pro jejíž zapracování členskými státy do vnitrostátního práva byla stanovena lhůta do 15. ledna 2004. EHSV se svého času k této otázce vyjádřil (6) a souhlasil se zaměřením, které navrhla Komise, avšak s výhradami k určitým aspektům. |
2.3 |
Vytvoření systému pro rychlou výměnu informací o nepotravinářských výrobcích (RAPEX) umožnilo výměnu informací mezi Komisí a orgány členských států o opatřeních přijatých orgány členských států a hospodářskými subjekty ve vztahu k výrobkům, které představují závažné ohrožení zdraví a bezpečnosti spotřebitelů, aby bylo možné čelit takzvaným „kritickým situacím“. Komise přijala v roce 2004 (7) konkrétní směry pro zajištění hladkého fungování RAPEX. |
2.4 |
Třebaže všech 27 členských států provedlo směrnici do svých právních soustav, prováděcí předpisy nejsou ve všech státech totožné a v některých prováděcích aktech jsou rozdíly, mimo jiné:
|
3. Návrh Komise
3.1 |
Tento návrh nařízení je součástí „balíčku o bezpečnosti výrobků a dozoru nad trhem“, který zahrnuje rovněž návrh jediného nařízení o dozoru nad trhem a víceletý akční plán pro dozor nad trhem na období 2013–2015. |
3.2 |
Cílem návrhu nařízení je doplnit právní rámec pro bezpečnost spotřebních výrobků a uvádění těchto výrobků na trh, který byl přijat v posledních letech, pokud jde o vyrobené nepotravinářské výrobky, s výjimkou některých produktů, jako jsou starožitnosti. Požaduje se v něm, aby byly spotřební výrobky „bezpečné“, a to stanovením určitých povinností pro hospodářské subjekty, a obsahuje ustanovení pro vytváření norem na podporu požadavku na obecnou bezpečnost. Komise používá coby právní základ článek 114 SFEU, který slouží k opatřením pro vytvoření a fungování vnitřního trhu a který představuje základ pro výkon sdílených pravomocí Unie a členských států. |
3.3 |
Komise mění legislativní nástroj a předkládá návrh nařízení namísto směrnice s cílem nastolit stejnou úroveň bezpečnosti ve všech zemích EU a harmonizovat právní předpisy v této oblasti tím, že pro to vytvoří řadu společných kritérií s výhradou odvětvových právních předpisů. Návrh nařízení stanoví jasná a podrobná pravidla, která budou použitelná jednotným způsobem a současně v celé Unii. |
3.4 |
Komise hodlá udržet vysokou úroveň ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů a současně racionalizovat a zjednodušit fungování systému pro bezpečnost a jeho spojitost s jinými právními předpisy Unie. |
3.5 |
Cílem návrhu je pozměnit směrnice 87/357/ES a 2011/95/ES, jejichž obsah je rozdělen mezi oba návrhy nařízení, které se připravují. Ustanovení týkající se dozoru nad trhem a systému RAPEX, jež jsou nyní součástí směrnice o obecné bezpečnosti výrobků, se tak přesunula do návrhu nového, jednotného nařízení o dohledu nad trhem, které spojí všechna ustanovení k této otázce do jediného nástroje a vytvoří z RAPEX zvláštní systém varování pro rizikové výrobky. |
3.6 |
Kromě toho projednávaný návrh stanoví základní povinnosti pro dotčené hospodářské subjekty (výrobce, dovozce, distributory) zapojené do dodavatelského řetězce spotřebitelských výrobků, pokud pro ně neplatí odpovídající požadavky podle odvětvových harmonizačních právních předpisů Unie. Jeho funkce je tedy omezena na činnost v situacích, které nejsou regulovány odvětvově nebo které zůstávají odvětvovými předpisy nepokryty. |
3.7 |
Vychází se z obecné zásady, že všechny nepotravinářské spotřební výrobky musí být v případě, že se s nimi na trhu Unie obchoduje, nebo v okamžiku uvádění na tento trh bezpečné. Podrobnější povinnosti hospodářských subjektů se vztahují pouze na ty subjekty, pro které neplatí odpovídající povinnosti stanovené v harmonizačních právních předpisech pro konkrétní výrobkové odvětví. |
3.8 |
Návrh byl zjednodušen díky zavedení jasného propojení s odvětvovými právními předpisy a zjednodušení pravidel pro normy. Spotřební výrobky, které vyhovují odvětvovým harmonizačním právním předpisům Unie, jejichž cílem je zajištění zdraví a bezpečnosti osob, se pokládají za bezpečné také podle tohoto navrhovaného nařízení. |
3.9 |
Oddíl obsahující definice byl aktualizován a podle potřeby sladěn s novým právním rámcem pro uvádění výrobků na trh. Proces určování stávajících evropských norem nebo žádosti o vypracování evropských norem, které by vedly k domněnce, že je výrobek bezpečný, byl značně zjednodušen a sladěn s novým zastřešujícím rámcem pro evropskou normalizaci. |
3.10 |
Předmětem povinností hospodářských subjektů jsou mimo jiné otázky týkající se označování a identifikace výrobku, nápravných opatření, jež mají být přijata v případě nebezpečných výrobků, a informování příslušných orgánů. |
3.10.1 |
Návrh požaduje po hospodářských subjektech, aby byly schopny určit ty subjekty, které jim výrobek dodaly, a ty, kterým výrobek dodaly ony samy. Komise je oprávněna přijmout opatření, která ukládají hospodářským subjektům povinnost zavést elektronický systém dohledatelnosti nebo se k němu připojit. |
4. Obecné připomínky
4.1 EHSV je pro existenci právních předpisů zajišťujících vysokou míru ochrany zdraví a bezpečnosti spotřebitelů – a zejména bezpečnosti výrobků – a je toho názoru, že návrh Komise může přispět k jejich posílení, avšak přeje si, aby byly zohledněny připomínky, které se uvádějí v tomto stanovisku a požadují vyjasnění návrhu.
4.2 EHSV upozorňuje na obsáhlý text v odůvodnění návrhu, který dále není zapracován do vlastního znění návrhu. Body odůvodnění zmiňují takové otázky jako například že by se nový návrh měl vztahovat na všechny způsoby prodeje včetně prodeje na dálku, na což se níže, ve znění vlastního textu návrhu, zapomíná. Proto s ohledem na navrhovaný právní nástroj, který požaduje sjednocení kritérií tak, aby byla vykládána stejně ve všech zemích EU, by bylo vhodné zahrnout přinejmenším stručnou zmínku těchto bodů do textu návrhu nařízení.
4.2.1 Návrh v podobě nařízení je podle názoru EHSV vhodný a přiměřený, protože nařízení je jediný nástroj, který umožňuje přijetí stejných opatření a na podkladě stejné úrovně rizika ve všech zemích EU. Představuje náležitý prostředek pro změnu směrnic 87/357/EHS a 2001/95/ES za předpokladu, že bude zachována úroveň ochrany stanovena v obou z nich, pokud jde o vyžadovanou míru bezpečnosti.
4.2.2 Tento nástroj přispívá k zajištění právní jistoty trhu a spotřebitelů. Kromě zjednodušení opatření znamená snížení ekonomických nákladů na jeho přijetí a to, že jeho obsah musí být vykládán se stejným dopadem ve všech zemích Unie.
4.2.3 Je třeba zdůraznit, že návrh nařízení vymezuje oblast své působnosti ve vztahu k odvětvovým právním předpisům Unie. Bylo by proto dobré vyzdvihnout v článku 1 jeho „všeobecnou“ a průřezovou povahu ve vztahu k odvětvovým normám pro bezpečnost spotřebních výrobků.
4.3 Stejně jako směrnice i návrh nařízení požaduje, aby byly spotřební výrobky „bezpečné“. Stanoví určité povinnosti pro hospodářské subjekty a obsahuje ustanovení pro vytváření norem na podporu požadavku na obecnou bezpečnost. Nicméně v textu není zmíněna „zásada předběžné opatrnosti“, kterou se bezpečnost výrobků musí řídit, a bylo by ji třeba explicitně uvést v části ustanovení návrhu.
4.4 Definice návrhu
4.4.1 |
Pokud se týká definic návrhu, EHSV se domnívá, že některé z nich by bylo třeba revidovat, neboť v budoucnu mohou působit potíže při uplatňování nařízení, ať již z důvodů terminologických, překladatelských či z důvodu odlišných právních tradic členských států. |
4.4.2 |
Pojem „bezpečné“ výrobky je přiměřený a pokrývá nejrůznější aspekty, jež umožňují posoudit bezpečnost výrobků ve vztahu k vlastnostem, které spotřebitel musí znát, jako jsou životnost, jejich charakter či složení. Nicméně označení výrobek by mělo být doplněno pojmem „vyrobený“. |
4.4.3 |
Stejně tak slova „běžných“ a „rozumně předvídatelných“ mohou způsobit jistou nejasnost, neboť označení kritériem rozumnosti lze vykládat tak, že se vztahuje na jakýkoli výrobek, i ten, který není bezpečný, pod podmínkou, že se používá náležitým způsobem. |
4.4.4 |
Pojem „běžný“ by pak snad mohl být nahrazen slovem „obvyklý“; případně by toto nejasné označení mělo být spojeno se spotřebitelem, jemuž je výrobek určen. Za tím účelem doporučuje nahradit uvedené slovo spojením „nebezpečný výrobek“, neboť by tak bylo možné sjednotit tento pojem s tím, který obsahuje směrnice o občanskoprávní odpovědnosti za škodu způsobenou vadnými výrobky (8). Sjednocení právního rámce členských států v tomto ohledu by bylo vhodné, ačkoli v této oblasti je koncepce výrobku širší. |
4.4.5 |
Pokud se týká pojmu „zplnomocněný zástupce“, je třeba uvést, že odkaz na plnou moc by v budoucnu mohl vést ke sporům v těch zemích, jež vyžadují předchozí sepsání smlouvy. Proto by bylo vhodné nahradit jej spojením „písemně pověřená osoba“, které dává členským státům volnost, aby zvolily nejvhodnější smluvní formu s ohledem na vlastní řád, a současně zabraňuje tomu, aby v budoucnu vyvstaly potíže v otázce smluv. |
4.4.6 |
Pokud se týká definice „vážného rizika“, bylo by vhodnější rozšířit ji na všechny druhy „ohrožení, nepředvídaných událostí či nebezpečí“, což spotřebitelům zajišťuje vyšší ochranu. To znamená, že by bylo třeba propojit „vážné riziko“ s nutností provést okamžité kroky a přijmout okamžitá opatření, jakmile dojde ke zjištění těchto rizik. |
5. Konkrétní připomínky
5.1 Návrh nařízení přiznává zvláštní význam potřebě sjednotit a zjednodušit povinnosti, jež mají hospodářské subjekty. S tím EHSV naprosto souhlasí vzhledem ke stávající nepřehlednosti, které čelí jednak hospodářské subjekty, jednak vnitrostátní orgány.
5.2 Do článku 4 by bylo třeba doplnit slova „v souladu s podmínkami, které níže stanoví toto nařízení“, neboť koncepce bezpečnosti nemusí odpovídat ustanovením jiných odvětvových předpisů.
5.3 Bylo by třeba v textu vyjasnit dosah návrhu, pokud jde o zahrnutí služeb do oblasti působnosti nařízení. Nicméně EHSV doufá, že Komise předloží úplný návrh věnovaný bezpečnosti služeb v EU.
5.4 V souvislosti se zmínkou o „zranitelných“ spotřebitelích v čl. 6 písm. d) by bylo třeba upřesnit, zda pojem zranitelný spotřebitel souvisí s nějakým obecným kritériem (věk, zdraví atp.), nebo se odvíjí od vlastností výrobku (nedostatečná znalost). EHSV se domnívá, že v zájmu vyšší soudržnosti práva Unie by bylo třeba používat autonomní pojmy vlastní celému právu EU a nedefinovat pojmy pro každý legislativní návrh.
5.5 Čl. 6 odst. 2 písm. h) se vztahuje k bezpečnosti slovy „rozumná očekávání spotřebitelů týkající se bezpečnosti“. Slovo „rozumný“ by se mělo upřesnit jako „v souvislosti s vlastním charakterem, složením a určením“, což by textu dodalo vyšší právní jistoty.
5.6 EHSV se domnívá, že spotřebitelé mají právo na jasné a přesné informace o původu výrobků, které by měly v každém případě uvádět konkrétní původ a současně vyhovovat právním předpisům EU.
5.7 Kromě toho by bylo třeba revidovat znění zmíněného ustanovení tak, aby výrobci a dovozci museli „zaručit“ dodržení povinností stanovených tímto ustanovením.
5.8 Povinnosti výrobců a dalších subjektů
5.8.1 |
Návrh nařízení stanovuje předpisy pro přípravu dokumentace ze strany výrobců a kroky, které musí učinit pro zaručení bezpečnosti spotřebitelů, což Výbor považuje za relevantní. |
5.8.2 |
Tyto konkrétní povinnosti spočívají v provádění zkoušek vzorků výrobků dodávaných na trh, prošetření stížností a vedení knihy stížností, záznamů o nevyhovujících výrobcích a jejich staženích z oběhu a v povinnosti průběžně o všech těchto kontrolách informovat distributory. |
5.8.3 |
Nicméně návrh neupřesňuje, jakým způsobem by se měly naplnit. To znamená, zda se rozhodnutí o tom, jaká opatření (jako vytvoření zvláštního rejstříku) je třeba přijmout, ponechá na jednotlivých členských státech, nebo – což by bylo vhodnější – zda mají být tyto kroky harmonizovány, aby byl zachován systém varování, který by umožnil informovat trh s dostatečným předstihem na to, aby přijal účinná opatření předtím, než dojde ke škodám. |
5.9 Technická dokumentace
5.9.1 |
Povinnost informovat spotřebitele se musí týkat výhradně otázek spjatých s používáním a druhem výrobků, a nesmí se rozšířit na technickou dokumentaci, jež může obsahovat údaje související s obchodním tajemstvím či jinou důvěrnou informací výrobců, které však musí být k dispozici orgánům. Za tím účelem je třeba stanovit jasné společné normy, které nejsou součástí návrhu. |
5.9.2 |
Protože to na základě textu vypadá, že odpovědnost za škody, jež může způsobit nebezpečný výrobek, nese výrobce, bylo by vhodnější stanovit, že obsah technické dokumentace musí platit deset let. Pro vyjasnění čl. 8 odst. 6 by bylo třeba nahradit výraz „výrobci zajistí“ slovy „výrobci budou odpovědní za to“, jež lépe odpovídají povinnosti, která jim náleží. Stejná změna by se měla obdobně provést ve vztahu k dovozcům a jejich odpovědnosti, stejně jako jejich povinnosti uchovávat technickou dokumentaci po dobu deseti let, kterou mají ostatní hospodářské subjekty. |
5.9.3 |
Aby spotřebitelé mohli bez jakýchkoli překážek uplatňovat své právo na informace o určitém výrobku, bylo by vhodné zmínit v čl. 8 odst. 7, který výrobci stanovuje povinnost uvést jedno místo, na kterém jej lze kontaktovat, že tento prostředek by neměl být pro spotřebitele nákladný, aby jej nebylo možné považovat za implicitní penalizaci toho, kdo jej použije. |
5.10 Pokud se týká výrobků, jejichž skutečná povaha není rozpoznatelná, EHSV požaduje co nejvyšší úroveň ochrany, zejména pro výrobky podobající se hračkám, na něž by se měly vztahovat předpisy uvedené ve směrnici o bezpečnosti hraček za účelem dosažení vysoké míry ochrany nezletilých.
5.11 EHSV se staví kladně k dohledatelnosti či sledovatelnosti výrobků po celé délce dodavatelského řetězce, neboť pomáhá určit hospodářské subjekty a přijmout nápravná opatření týkající se nebezpečných výrobků, ať už jde o stažení z oběhu či stažení z trhu.
5.12 Pokud jde o evropské normy umožňující předpoklad souladu, EHSV se domnívá, že návrh zlepší stávající fungování systému. Nicméně za účelem zvýšení právní jistoty by bylo třeba vyjasnit přechodná ustanovení i předpoklad souladu.
5.12.1 Vzhledem k významu normalizace je EHSV toho názoru, že evropské normalizační organizace si musí zajistit nezbytné prostředky pro zvýšení své produktivity a zaručení vysoké jakosti. Rovněž je zapotřebí účinnější zastoupení spotřebitelů.
5.13 Pravidla pro akty v přenesené pravomoci se v zásadě jeví jako rozumná, ačkoli se nezdá logické, že pravomoc se svěřuje na dobu neurčitou. Navíc akty v přenesené pravomoci by se neměly týkat stěžejních otázek a měly by respektovat hranice aktu svěřujícího pravomoc. Zejména je třeba jich využít v případě, kdy se na trh uvádějí nebezpečné výrobky. Proto je rozumné přijetí aktů v přenesené pravomoci v případech podle čl. 15 odst. 3 písm. a) návrhu, zatímco případy uvedené pod písmenem b) téhož článku jsou spornější.
5.14 Pokud se týká postihů, je třeba zopakovat, že EHSV souhlasí s tím, aby se přistoupilo k harmonizaci druhů protiprávních jednání a sankcí, které je z důvodu spáchaného jednání třeba uložit (9), protože jen pouhá obecná zmínka o tom, že sankce musí být účinné, odrazující a přiměřené může vést k narušení fungování trhu.
5.14.1 EHSV se domnívá, že členské státy musí mít k dispozici účinné nápravné i opravné prostředky u příslušných soudů, aby mohly provádět ustanovení nařízení v obecný prospěch spotřebitelů.
V Bruselu dne 22. května 2013.
předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru
Henri MALOSSE
(1) Usnesení Rady ze dne 14. dubna 1975 o předběžném programu Evropského hospodářského společenství pro politiku ochrany a informovanosti spotřebitele. Úř. věst. C 92, 25.4.1975, s. 1 (české znění není k dispozici).
(2) Úř. věst. C 167, 5.7.1986, s. 1 (české znění není k dispozici).
(3) Vzešel z usnesení Rady ze dne 7. května 1985, Úř. věst. C 136, 4.6.1985, s. 1 (české znění není k dispozici).
(4) Úř. věst. L 228, 11.8.1992, s. 24 (české znění není k dispozici).
(5) Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4 (české znění není k dispozici).
(6) Úř. věst. C 367, 20.12.2000, s. 34 (české znění není k dispozici).
(7) Rozhodnutí Komise 2004/418/ES (Úř. věst. L 151, 30.4.2004, s. 84; české znění není k dispozici).
(8) Úř. věst. L 210, 7.8.1985, s. 29.
(9) Například stejně jako v nařízení (ES) č. 1071/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 51.