EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32022L0993
Directive (EU) 2022/993 of the European Parliament and of the Council of 8 June 2022 on the minimum level of training of seafarers (codification) (Text with EEA relevance)
Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2022/993 irányelve (2022. június 8.) a tengerészek képzésének minimumszintjéről (kodifikáció) (EGT-vonatkozású szöveg)
Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2022/993 irányelve (2022. június 8.) a tengerészek képzésének minimumszintjéről (kodifikáció) (EGT-vonatkozású szöveg)
PE/37/2021/REV/1
HL L 169., 27/06/2022, p. 45–90
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
2022.6.27. |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 169/45 |
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2022/993 IRÁNYELVE
(2022. június 8.)
a tengerészek képzésének minimumszintjéről
(kodifikáció)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottsággal folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1) |
A 2008/106/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (3) több alkalommal jelentősen módosították (4). Az irányelvet az áttekinthetőség és észszerűség érdekében célszerű kodifikálni. |
(2) |
A tengerészeti biztonság és a tengeri környezetszennyezés megelőzése magas szintjének megőrzése érdekében, illetve annak javítása céljából elengedhetetlen az uniós tengerészek tudás- és készségszintjének fenntartása és esetleges emelése a nemzetközi szabályokkal és a technológiai fejlődéssel összhangban lévő tengerészeti képzés és képesítés kidolgozásával, valamint alapvető fontosságú további intézkedések meghozatala az európai tengerészeti készségbázis szélesítése érdekében. |
(3) |
A tengerészek képzését és képesítését nemzetközi szinten a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek (IMO) a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló 1978. évi nemzetközi egyezménye (a továbbiakban: az STCW-egyezmény) szabályozza, melyen az STCW-egyezmény részes államai Manilában, 2010-ben tartott konferenciáján jelentős módosítást hajtottak végre (a továbbiakban: a manilai módosítások). Az STCW-egyezményhez 2015-ben és 2016-ban további módosításokat fogadtak el. |
(4) |
Az STCW-egyezményt ez az irányelv ülteti át az uniós jogba. Valamennyi tagállam az STCW-egyezmény aláíró fele, így a nemzetközi kötelezettségvállalásaik harmonizált végrehajtását a tengerészek képzésére és képesítésére vonatkozó uniós szabályoknak az STCW-egyezménnyel való összehangolásával kell megvalósítani. |
(5) |
Az uniós hajózási ágazat magas fokú tengerészeti szakismeretekkel rendelkezik, ami nagyban hozzájárul versenyképességéhez. A tengerészképzés minősége fontos ezen ágazat versenyképességéhez és ahhoz, hogy a tengerészeti szakmák vonzóvá váljanak az uniós polgárok és különösen a fiatalok számára. |
(6) |
A tagállamok az STCW-egyezményben és az ezen irányelvben megállapított minimumkövetelményeknél szigorúbb követelményeket is meghatározhatnak. |
(7) |
Az STCW-egyezmény ezen irányelvhez csatolt szabályait ki kell egészíteni a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló szabályzat (a továbbiakban: az STCW-szabályzat) A. részében foglalt kötelező rendelkezésekkel. Az STCW-szabályzat B. része ajánlott iránymutatást tartalmaz az STCW-egyezmény részes felei, valamint az egyezmény végrehajtásában, alkalmazásában vagy érvényesítésében eljáró személyek számára, hogy ezáltal egységes módon biztosítsa az egyezmény teljes érvényesülését. |
(8) |
A tengeri szállítás területén a közös közlekedéspolitika egyik célja, hogy megkönnyítse a tengerészek Unión belüli mozgását. A könnyebb mozgás hozzájárul többek között ahhoz, hogy az uniós tengeri szállítási ágazat vonzóvá váljon a jövőbeli generációk számára, azon helyzetet elkerülendő, hogy az európai tengerhasznosítási klaszterben hiány keletkezzen a megfelelő képzettséggel és készségekkel rendelkező, hozzáértő munkaerőből. A tagállamok által kiadott tengerészképesítő bizonyítványok kölcsönös elismerése elengedhetetlenül fontos a tengerészek szabad mozgásának megkönnyítéséhez. A megfelelő ügyintézéshez való jog alapján a tagállamok azon döntésének, hogy nemzeti képesítő bizonyítványok kiállítása céljából elfogadják-e a más tagállamok által a tengerészek számára kiadott jártassági bizonyítványokat, olyan indokokon kell alapulnia, amelyet az érintett tengerész ellenőrizni tud. |
(9) |
A tengerészképzés keretében ezért olyan megfelelő elméleti és gyakorlati képzést kell biztosítani, amely garantálja, hogy a tengerészek kellő képesítéssel rendelkezzenek a biztonsági és védelmi előírások betartásához, és képesek legyenek válaszolni a veszélyekre és a vészhelyzetekre. |
(10) |
A tagállamoknak konkrét intézkedéseket kell hozniuk és végrehajtaniuk a képesítést és a jártasságot igazoló bizonyítványokkal összefüggő csalások megelőzése és szankcionálása végett, valamint az IMO-n belül továbbra is törekedniük kell arra, hogy szigorú és végrehajtható megállapodások szülessenek a csalás elleni világszintű küzdelem érdekében. |
(11) |
A minőségi követelményeket és minőségbiztosítási rendszereket adott esetben a 2009. június 18-i európai parlamenti és tanácsi ajánlás (5), valamint a tagállamok által elfogadott kapcsolódó intézkedések figyelembevételével kell kidolgozni és végrehajtani. |
(12) |
A tengerészet biztonságának növelése és a tengeri környezetszennyezés megelőzése érdekében ezen irányelvben, az STCW-egyezménnyel összhangban rendelkezni kell az őrszolgálatot ellátó személyzet minimális pihenőidejéről. Ezeket a rendelkezéseket az 1999/63/EK tanácsi irányelv (6) rendelkezéseinek érintése nélkül kell alkalmazni. |
(13) |
Az európai szociális partnerek megállapodtak a tengerészekre alkalmazandó minimális pihenőidőről, és e megállapodás végrehajtása céljából a Tanács elfogadta az 1999/63/EK irányelvet. Az említett irányelv lehetővé teszi kivételek engedélyezését a tengerészekre alkalmazandó minimális pihenőidő alól. A kivételek engedélyezésének lehetőségét azonban azok maximális időtartama, gyakorisága és köre vonatkozásában korlátozni kell. A manilai módosítások célja többek között az volt, hogy az őrszolgálatot teljesítő személyzet, valamint a biztonsági, védelmi és környezetszennyezés-megelőzési feladatra kijelölt tengerészek minimális pihenőidejére vonatkozó kivételek tekintetében objektív korlátozásokat határozzanak meg a kimerültség megelőzése érdekében. Erre tekintettel ennek az irányelvnek a manilai módosításokat az 1999/63/EK irányelvvel való összhangot biztosító módon kell tükröznie. |
(14) |
A tengerészet biztonságának növelése, valamint az emberélet elvesztésének és a tengerek szennyezésének megelőzése érdekében biztosítani kell a kommunikációt az uniós vizeken közlekedő hajók személyzetének tagjai között. |
(15) |
A személyszállító hajók azon személyzetének, amelynek kijelölt feladata, hogy vészhelyzetekben segítséget nyújtson az utasoknak, képesnek kell lennie arra, hogy kommunikáljon az utasokkal. |
(16) |
A mérgező vagy szennyező rakományt szállító tartályhajókon szolgáló hajószemélyzetnek képesnek kell lennie a baleset-megelőzésre és a vészhelyzetek hatékony kezelésére. Elsődlegesen fontos a parancsnok, a tisztek és a matrózok között az ezen irányelvben előírt követelményeket kielégítő, megfelelő kommunikációs kapcsolat létrehozása. |
(17) |
Alapvető biztosítani, hogy a harmadik országokban kiadott bizonyítvánnyal rendelkező és uniós hajókon szolgáló tengerészek ugyanolyan szintű képesítéssel rendelkezzenek, mint amelyet a STCW-egyezmény előír. Ezen irányelvnek kell megállapítania a harmadik országokban kiadott tengerészképesítő bizonyítványok tagállamok általi elismerésének eljárásait és közös kritériumait az STCW-egyezmény keretei között megállapított képzési és képesítési követelmények alapján. |
(18) |
A tengeri közlekedésbiztonság érdekében a tagállamoknak csak abban az esetben kell elismerniük a megfelelő képzési szintet igazoló képesítéseket, ha azokat az STCW-egyezmény olyan részes felei vagy feleinek nevében adták ki, amelyekről az IMO Tengerészeti Biztonsági Bizottsága (MSC) igazolta, hogy az egyezményben előírt követelményeknek teljes érvényt szereztek és szereznek. Az MSC igazolásához szükséges idő áthidalásának érdekében a képesítő bizonyítványok előzetes elismerési eljárása vált szükségessé. |
(19) |
Ez az irányelv a harmadik országok által kiadott tengerészképesítő bizonyítványok elismerésére szolgáló központosított rendszert is tartalmaz. A rendelkezésre álló emberi és pénzügyi erőforrások hatékony kihasználása érdekében a harmadik országok elismerésére szolgáló eljárásnak az ilyen elismerés iránti igény elemzésén kell alapulnia, amelynek keretében többek között, de nem kizárólagosan, meg kell adni az adott harmadik országból származó, a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajókon valószínűsíthetően szolgálatot teljesítő parancsnokok, tisztek és rádiókezelők becsült számát. Az említett elemzést vizsgálatra meg kell küldeni a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottságnak (COSS). |
(20) |
Valamennyi tengerész tisztességes foglalkoztatáshoz való jogának biztosítása és a belső piaci verseny torzulásának korlátozása érdekében a harmadik országok jövőbeli elismerése tekintetében figyelembe kell venni, hogy az említett harmadik országok megerősítették-e a 2006. évi Tengerészeti Munkaügyi Egyezményt. |
(21) |
A harmadik országok által kiadott tengerészképesítő bizonyítványok elismerésére szolgáló központosított rendszer hatékonyságának biztosítása érdekében a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajók számára kevés tengerészt biztosító harmadik országok újraértékelését tíz éves időközönként el kell végezni. Az ilyen harmadik országok rendszerének hosszabb időközönkénti újraértékelését olyan prioritási kritériumokkal kell ötvözni, amelyeknek figyelembe kell venniük biztonsági megfontolásokat, egyensúlyt teremtve a hatékonyság iránti igény és az eredményes védelmi mechanizmus között abban az esetben, ha az érintett harmadik országokban romlik a tengerészeknek nyújtott képzés minősége. |
(22) |
Indokolt esetben szükség van a tengerészeti oktatási intézmények, képzési programok és kurzusok ellenőrzésére. Ezért meg kell állapítani az ilyen ellenőrzések kritériumait. |
(23) |
Az 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (7) létrehozott Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökségnek támogatnia kell a Bizottságot annak ellenőrzésében, hogy a tagállamok teljesítik-e az ezen irányelvben meghatározott követelményeket. |
(24) |
A harmadik országokból alkalmazott tengerészekre vonatkozó információk uniós szinten elérhetővé váltak azáltal, hogy a tagállamok közölték a nemzeti nyilvántartásaikban tárolt, a kiadott bizonyítványokra és érvényesítésekre vonatkozó információkat. Ezeket az információkat statisztikai és szakpolitikai döntéshozatali célokra kell felhasználni és különösen arra, hogy hatékonyabbá váljon a harmadik országok által kiadott tengerészképesítő bizonyítványok elismerésére szolgáló központosított rendszer. A tagállamok által közölt információk alapján újra meg kell vizsgálni azon harmadik országok elismerését, amelyek legalább nyolc évig nem biztosítottak tengerészeket a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajók számára. Az újbóli vizsgálat az érintett harmadik ország elismerésének megtartását vagy visszavonását eredményezheti. Ezenfelül ezek a tagállamok által közölt információk az elismert harmadik országok újraértékelésének rangsorolásához is felhasználandók. |
(25) |
A tagállamoknak, mint kikötői hatóságoknak az STCW-egyezményt nem ratifikált harmadik országok lobogója alatt közlekedő hajók kiemelt átvizsgálásával kell növelniük az uniós vizeken a biztonságot és a szennyezés megelőzését, biztosítva ezáltal, hogy a harmadik ország lobogója alatt közlekedő hajók ne részesülhessenek előnyösebb bánásmódban. |
(26) |
A szakmai képesítések elismerésére vonatkozó, a 2005/36/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (8) foglalt rendelkezések a tengerészképesítő bizonyítványoknak a 2008/106/EK irányelv szerinti elismerésére nem voltak alkalmazandók. A 2005/45/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) a tagállamok által kiállított tengerészképesítő bizonyítványok kölcsönös elismerését szabályozta. A tengerészképesítési bizonyítványoknak a 2005/45/EK irányelvben említett fogalommeghatározásai azonban az STCW-egyezmény 2010. évi módosításait követően elavulttá váltak. Ezért a tagállamok által kiállított tengerészképesítő bizonyítványok kölcsönös elismerési rendszerét szabályozni kell annak érdekében, hogy az tükrözze a nemzetközi módosításokat. Ezenfelül a tagállamok hatáskörében a tengerészeknek kiadott egészségügyi alkalmassági bizonyítványokat is be kell vonni a kölcsönös elismerési rendszerbe. A kétértelműség, valamint a 2005/45/EK irányelv és ezen irányelv közötti következetlenségek kockázatának elkerülése érdekében a tengerészképesítő bizonyítványok kölcsönös elismerését egyedül ezen irányelvnek kell szabályoznia. Továbbá a tagállamokra nehezedő adminisztratív terhek csökkentése érdekében elektronikus rendszert kell bevezetni a tengerészképesítő bizonyítványok bemutatására, amint az STCW-egyezmény idevágó módosításai elfogadásra kerülnek. |
(27) |
Az adatok digitalizálása az adatgyűjtés és -közlés terén bekövetkezett technológiai fejlődés szerves része, amelynek célja a költségek csökkentéséhez és az emberi erőforrások hatékony felhasználásához való hozzájárulás. A Bizottságnak fontolóra kell vennie olyan intézkedések meghozatalát, amelyek a kikötő szerint illetékes állam által végzett ellenőrzés eredményességének javítását szolgálják, többek között értékelnie kell egy olyan központi adatbázis létrehozásának és kezelésének megvalósíthatóságát és hozzáadott értékét, amely a tengerészképesítő bizonyítványokat tartalmazná, és amely összeköttetésben állna a 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 24. cikkében említett ellenőrzési adatbázissal, és amelyhez az összes tagállam kapcsolódna. Az említett központi adatbázisnak ezen irányelv III. mellékletében foglalt valamennyi információt tartalmaznia kell a képesítő bizonyítványokra és az STCW-egyezmény V/1-1. és V/1-2. szabályával összhangban kiadott jártassági bizonyítványok elismerését igazoló érvényesítésekre vonatkozóan. |
(28) |
A Bizottságnak párbeszédet kell kialakítania a szociális partnerekkel és a tagállamokkal annak érdekében, hogy a tengerészek képzésének nemzetközileg elfogadott minimumszintjét meghaladó olyan tengerészeti képzési kezdeményezések induljanak, amelyeket a tagállamok kölcsönösen elismerhetnének mint európai tengerészeti kiválósági diplomákat. Ezeknek a kezdeményezéseknek a Bizottságnak a készségekkel kapcsolatos ágazati együttműködési tervében meghatározott, folyamatban lévő kísérleti projektek és stratégiák keretében tett ajánlásokon kell alapulniuk, illetve azokkal összhangban kell kidolgozni őket. |
(29) |
A nemzetközi szintű fejlemények figyelembevétele, valamint annak biztosítása érdekében, hogy az uniós szabályokat időben ezekhez a fejleményekhez lehessen igazítani, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az STCW-egyezményen és az STCW-szabályzat A. részén végrehajtott módosításoknak a – tengerészek képzésére és képesítésére vonatkozó technikai követelmények naprakésszé tételével, valamint ezen irányelvnek a tengerészek digitális bizonyítványaival kapcsolatos összes vonatkozó rendelkezése összehangolásával történő – beépítésére vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is, és hogy e konzultációkra a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban (11) megállapított elvekkel összhangban kerüljön sor. Így különösen a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésében való egyenlő részvétel biztosítása érdekében az Európai Parlament és a Tanács a tagállamok szakértőivel egyidejűleg kap kézhez minden dokumentumot, és szakértőik rendszeresen részt vehetnek a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésével foglalkozó szakértői csoportjainak ülésein. |
(30) |
Ezen irányelv harmadik országok elismeréséről valamint a tengerészekre vonatkozó statisztikai adatoknak a tagállamok által a Bizottságra részére történő szolgáltatásáról szóló rendelkezései végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a végrehajtási hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (12) megfelelően kell gyakorolni. |
(31) |
Mivel ezen irányelv célját, nevezetesen a tengerészek képzésére és képesítésére vonatkozó uniós szabályoknak a nemzetközi szabályokhoz való igazítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme vagy hatása miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket. |
(32) |
Ez az irányelv nem érinti a IV. melléklet B. részében meghatározott irányelveknek a nemzeti jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket, |
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Hatály
(1) Ezt az irányelvet a tagállami lobogó alatt közlekedő tengerjáró hajókon szolgálatot teljesítő, ezen irányelvben említett tengerészekre kell alkalmazni, a következők kivételével:
a) |
hadihajók, haditengerészeti segédhajók vagy más hajók, amelyek valamely tagállam tulajdonában vannak, vagy amelyeket valamely tagállam működtet, és amelyeket kizárólag állami, nem kereskedelmi szolgálatra alkalmaznak; |
b) |
halászhajók; |
c) |
kereskedelmi célra nem használt, kedvtelési célú hajók; |
d) |
kezdetleges építésű fahajók. |
(2) Az 6. cikket állampolgárságuktól függetlenül azokra a tengerészekre kell alkalmazni, akik rendelkeznek egy tagállam által kiadott bizonyítvánnyal.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. |
„parancsnok”: a hajót vezénylő személy; |
2. |
„tiszt”: a hajószemélyzetnek az a parancsnoktól eltérő tagja, akit nemzeti jogszabályok vagy egyéb előírások, illetve ezek hiányában kollektív szerződés szerint vagy szokásjog alapján tisztnek neveznek ki; |
3. |
„fedélzeti tiszt”: az I. melléklet II. fejezetében foglalt rendelkezésekkel összhangban képzett tiszt; |
4. |
„első tiszt”: a rangban a parancsnok után következő tiszt, aki a parancsnok akadályoztatása esetén átveszi a hajó vezénylését; |
5. |
„géptiszt”: az I. melléklet III. fejezetében foglalt rendelkezésekkel összhangban képzett tiszt; |
6. |
„gépüzemvezető”: a rangidős géptiszt, aki a hajó gépi meghajtásáért, valamint gépészeti és villamos berendezéseinek üzemeltetéséért és karbantartásáért felelős; |
7. |
„másodgéptiszt”: a gépüzemvezető után rangban következő tiszt, aki a gépüzemvezető akadályoztatása esetén átveszi a hajó gépi meghajtásának, valamint gépészeti és villamos berendezéseinek üzemeltetési és karbantartási feladatát; |
8. |
„géptisztjelölt”: géptiszti képzésben részt vevő személy, akit a nemzeti jogszabályok vagy egyéb előírások ilyenként jelölnek meg; |
9. |
„rádiókezelő”: az illetékes hatóságok által a Rádiószabályzat értelmében kibocsátott vagy elismert bizonyítvánnyal rendelkező személy; |
10. |
„személyzet”: a hajószemélyzet olyan tagja, aki nem parancsnok vagy tiszt; |
11. |
„tengerjáró hajó”: olyan hajó, amely nem kizárólag belvizeken, illetve védett vizeken vagy azok közvetlen közelében vagy olyan területeken hajózik, amelyekre kikötői rendelkezések vonatkoznak; |
12. |
„tagállami lobogó alatt közlekedő hajó”: valamely tagállamban annak jogszabályai szerint lajstromozott és a tagállam lobogója alatt közlekedő hajó; azt a hajót, amely ennek a meghatározásnak nem felel meg, harmadik ország lobogója alatt közlekedő hajónak kell tekinteni; |
13. |
„part menti utak”: a tagállamhoz közeli vizeken történő hajózás, amint azt az említett tagállam meghatározza; |
14. |
„főgépteljesítmény”: a hajó fő meghajtó gépezetének kilowattban kifejezett, maximális, folyamatos, névleges összteljesítménye, ahogyan azt a hajó lajstromozási okmányában vagy bármely egyéb hivatalos okiratban feltüntették; |
15. |
„olajszállító tartályhajó”: a kőolaj és a kőolajszármazékok ömlesztett szállítása céljából épített és használt hajó; |
16. |
„vegyianyag-szállító tartályhajó”: a mindenkor hatályos Nemzetközi Vegyianyag Szabályzat 17. fejezetében felsorolt bármely cseppfolyós termék ömlesztett szállítása céljára épített vagy alkalmassá tett, és e célra használt hajó; |
17. |
„cseppfolyósított gázt szállító tartályhajó”: a mindenkor hatályos Nemzetközi Gázszállítási Szabályzat 19. fejezetében felsorolt bármely cseppfolyósított gáz vagy egyéb termék ömlesztett szállítása céljából épített vagy alkalmassá tett, és e célra használt hajó; |
18. |
„Rádiószabályzat”: a módosított nemzetközi távközlési egyezményhez csatolt, vagy ahhoz csatoltnak tekintett rádiószabályzat; |
19. |
„személyszállító hajó”: a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) Életbiztonság a tengeren tárgyú, módosított 1974. évi nemzetközi egyezményében (SOLAS 74) meghatározott hajó; |
20. |
„halászhajó”: hal vagy más tengeri élőlény kifogására használt hajó; |
21. |
„STCW-egyezmény”: az IMO 1978. évi nemzetközi egyezménye a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról, figyelembe véve az egyezmény VII. cikke és I/15. szabálya átmeneti rendelkezéseit, és beleértve az STCW-szabályzat vonatkozó rendelkezéseit a mindenkor hatályos változatban; |
22. |
a „rádiós szolgálat” magában foglalja adott esetben a Rádiószabályzat, a SOLAS 74, valamint – az egyes tagállamok megítélése szerint – az IMO vonatkozó ajánlásai mindenkor hatályos változatának megfelelően végzett őrszolgálatot, illetve műszaki karbantartást és javítást; |
23. |
„ro-ro személyszállító hajó”: ro-ro rakománytérrel vagy olyan különleges kategóriájú terekkel rendelkező személyszállító hajó, amely a mindenkor hatályos SOLAS 74 meghatározásának megfelel; |
24. |
„STCW-szabályzat”: a tengerészek képzéséről, képesítéséről és az őrszolgálat ellátásáról szóló, az STCW-egyezmény részes felei 1995. évi konferenciájának 2. határozatával elfogadott szabályzat mindenkor hatályos változata; |
25. |
„funkció”: az STCW-szabályzatban meghatározott feladatok, kötelezettségek és felelősségek csoportja, amelyek a hajó üzemeltetéséhez, a tengeri életbiztonsághoz és a tengeri környezet védelméhez szükségesek; |
26. |
„társaság”: a hajó tulajdonosa vagy bármely más szervezet vagy személy, mint pl. az ügyvezető vagy a hajót személyzet nélkül bérlő, aki a hajó tulajdonosától átvállalta a hajó üzemeltetésének felelősségét, és aki e felelősség átvállalásával a társaságra az ezen irányelv szerint irányadó valamennyi kötelezettséget és felelősséget felvállalja; |
27. |
„tengeri szolgálat”: a képesítő bizonyítvány, a jártassági bizonyítvány vagy más, képesítést igazoló dokumentum kiadása vagy újraérvényesítése szempontjából releváns, hajón töltött szolgálat; |
28. |
„jóváhagyás”: a tagállamnak ezzel az irányelvvel összhangban adott jóváhagyása; |
29. |
„harmadik ország”: bármely, a tagállamokon kívüli ország; |
30. |
„hónap”: egy naptári hónap, vagy az egy hónapnál rövidebb időszakokból összeadott 30 napos időszak; |
31. |
„GMDSS-rádiókezelő”: az I. melléklet IV. fejezetével összhangban képzett személy; |
32. |
„ISPS-szabályzat”: a SOLAS 74 szerződő kormányai konferenciájának 2. határozatával 2002. december 12-én elfogadott, a hajók és kikötőlétesítmények védelmére vonatkozó nemzetközi szabályzat mindenkor hatályos változata; |
33. |
„hajóvédelmi tiszt”: a hajón tartózkodó és a parancsnoknak elszámolási kötelezettséggel tartozó olyan személy, akit a társaság a hajó védelméért felelősként nevezett ki, beleértve a hajó védelmi tervének végrehajtását és kezelését, valamint a társaság védelmi tisztjével és a kikötőlétesítmény védelmi tisztjeivel való kapcsolattartást; |
34. |
„védelmi feladatok”: a hajón ellátandó valamennyi védelmi feladat és kötelezettség a módosított SOLAS 74 XI/2. fejezetében és az ISPS-szabályzatban meghatározottak szerint; |
35. |
„képesítő bizonyítvány”: az I. melléklet II., III., IV., V. vagy VII. fejezetében foglaltaknak megfelelően, parancsnokok, tisztek és GMDSS-rádiókezelők számára kiadott és érvényesített bizonyítvány, amely feljogosítja jogszerű tulajdonosát arra, hogy a benne meghatározott felelősségi szint szerinti minőségben szolgáljon és töltsön be funkciókat; |
36. |
„jártassági bizonyítvány”: tengerész részére kiadott, a képesítő bizonyítványtól eltérő bizonyítvány, amely a képzés, a képesítések vagy a tengeri szolgálat tekintetében igazolja ezen irányelv vonatkozó követelményeinek teljesítését; |
37. |
„igazoló okmány”: a képesítő és a jártassági bizonyítványtól eltérő, az ezen irányelv vonatkozó követelményei teljesítésének megállapításához használt dokumentum; |
38. |
„elektrotechnikus tiszt”: az I. melléklet III. fejezetével összhangban képzett tiszt; |
39. |
„szakképzett fedélzeti tengerész”: az I. melléklet II. fejezetével összhangban képzett személyzeti állományú személy; |
40. |
„szakképzett gépészeti tengerész”: az I. melléklet III. fejezetével összhangban képzett személyzeti állományú személy; |
41. |
„elektrotechnikus személyzeti állományú tengerész”: az I. melléklet III. fejezetével összhangban képzett személyzeti állományú személy; |
42. |
„fogadó tagállam”: az a tagállam, amelyben a tengerészek a képesítő bizonyítványuk, jártassági bizonyítványuk vagy igazoló okmányaik elfogadását vagy elismerését kérik; |
43. |
„IGF-szabályzat”: a SOLAS 74 II-1/2.29. szabályában meghatározott, gázt vagy alacsony lobbanáspontú egyéb tüzelő- és üzemanyagot használó hajók biztonságáról szóló nemzetközi szabályzat; |
44. |
„sarkvidéki szabályzat”: a SOLAS 74 XIV/1.1. szabályában meghatározott, a sarkvidéki vizeken üzemelő hajókról szóló nemzetközi szabályzat; |
45. |
„sarkvidéki vizek”: a SOLAS 74 XIV/1.2., XIV/1.3. és XIV/1.4. szabályában meghatározott, az Északi-sarkvidék és/vagy az Antarktisz térségének vizei. |
3. cikk
Képzés és képesítés
(1) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az 1. cikkben említett hajókon szolgáló tengerészek képzése legalább az STCW-egyezményben megállapított, az ezen irányelv I. mellékletében szereplő követelményeknek megfeleljen, és e tengerészek rendelkezzenek a 2. cikk 35. és 36. pontjában meghatározott bizonyítványokkal és/vagy a 2. cikk 37. pontjában meghatározott igazoló okmánnyal.
(2) A tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy a hajószemélyzetnek azok a tagjai, akiknek a SOLAS 74 III/10.4. szabálya értelmében bizonyítvánnyal kell rendelkezniük, ennek az irányelvnek megfelelően képzésben részesüljenek, és arról bizonyítványt szerezzenek.
4. cikk
Képesítő bizonyítványok, jártassági bizonyítványok és érvényesítések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy csak azon jelöltek részére adjanak ki képesítő bizonyítványt és jártassági bizonyítványt, akik megfelelnek e cikk követelményeinek.
(2) A parancsnokra, tisztre és rádiókezelőre vonatkozó bizonyítványokat a tagállam az e cikkben előírt módon érvényesíti.
(3) A képesítő bizonyítványokat és a jártassági bizonyítványokat az STCW-egyezmény melléklete I/2. szabályának (3) bekezdésével összhangban kell kiadni.
(4) A képesítő bizonyítványokat kizárólag a tagállamok adhatják ki, a szükséges igazoló okmányok hitelességének és érvényességének ellenőrzését követően és az e cikkel összhangban.
(5) A rádiókezelőkre vonatkozóan a tagállamok:
a) |
a Rádiószabályzatnak megfelelő bizonyítvány kiadásához szükséges vizsga követelményeit kiegészíthetik a vonatkozó előírásokban előírt kiegészítő ismeretekkel; vagy |
b) |
külön bizonyítványt bocsáthatnak ki, amely igazolja, hogy tulajdonosa rendelkezik a vonatkozó előírásokban előírt kiegészítő ismeretekkel. |
(6) A tagállam dönthet úgy, hogy az érvényesítéseket az STCW-szabályzat A-I/2. szakaszában előírt formában kibocsátott bizonyítványokban teszi meg. Amennyiben a tagállam így tesz, akkor az A-I/2. szakasz (1) bekezdésében rögzített formát kell használni. Amennyiben az érvényesítés más módját választják, az érvényesítés az említett szakasz (2) bekezdése szerint történik. Az érvényesítéseket az STCW-egyezmény VI. cikkének (2) bekezdésével összhangban kell kiadni.
A képesítő bizonyítványoknak és a jártassági bizonyítványoknak a parancsnokok és tisztek részére az I. melléklet V/1-1. és V/1-2. szabályában foglaltaknak megfelelő kiadását igazoló érvényesítések csak akkor adhatók ki, ha az STCW-egyezményben és az ezen irányelvben meghatározott valamennyi követelmény teljesül.
(7) Az a tagállam, amely az STCW-egyezmény melléklete V/1-1. és V/1-2. szabályában foglaltaknak megfelelően parancsnokok és tisztek részére kiadott képesítő vagy jártassági bizonyítványt ismer el az ezen irányelv 20. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás keretében, e bizonyítványt – elismerésének igazolása céljából – csak azt követően érvényesíti, hogy megbizonyosodott a bizonyítvány hitelességéről és érvényességéről. Az érvényesítésnek az STCW-szabályzat A-I/2. szakaszának (3) bekezdése szerinti formát kell követnie.
(8) A (6) és (7) bekezdésben említett érvényesítések:
a) |
külön okmányként kiadhatók; |
b) |
kizárólag a tagállamok által adhatók ki; |
c) |
mindegyike egyedi számot kap, kivéve a képesítő bizonyítvány kiadását igazoló érvényesítéseket, mivel ezek ugyanazt a számot kaphatják, mint az érintett képesítő bizonyítvány, feltéve, hogy az a szám egyedi; |
d) |
mindegyike lejár, amint az STCW-egyezmény melléklete V/1-1. és V/1-2. szabályának megfelelően parancsnokok és tisztek részére kiadott érvényesített képesítő vagy jártassági bizonyítványok érvényessége lejár, vagy azokat a kiadó tagállam vagy harmadik ország visszavonja, felfüggeszti vagy érvényteleníti, illetve a kiadásuktól számított öt éven belül minden esetben. |
(9) Azt, hogy a bizonyítvány tulajdonosa milyen minőségben szolgálhat, az érvényesítési formulában ugyanazokkal a fogalmakkal kell megnevezni, mint amelyeket az érintett tagállamnak a biztonságos személyzetre vonatkozó követelményei használnak.
(10) Egy tagállam használhat az STCW-szabályzat A-I/2. szakaszában előírt formátumtól eltérő formát is, azzal a minimális feltétellel, hogy az az előírt információkat latin betűkkel és arab számokkal tartalmazza, figyelembe véve az A-I/2. szakaszban engedélyezett változatokat.
(11) A 20. cikk (7) bekezdésére is figyelemmel, az ebben az irányelvben előírt bármely bizonyítvány eredetijét nyomtatott vagy digitális formában azon a hajón kell őrizni, ahol a bizonyítvány tulajdonosa szolgál, eredetiségük és érvényességük pedig az e cikk (13) bekezdésének b) pontja szerinti eljárás keretében ellenőrizhető.
(12) A képesítésre pályázó jelöltnek kielégítően igazolnia kell:
a) |
személyazonosságát; |
b) |
azt, hogy életkora eléri a kérelmezett képesítő vagy jártassági bizonyítványhoz az I. mellékletben felsorolt szabályokban előírt korhatárt; |
c) |
azt, hogy megfelel az STCW-szabályzat A-I/9. szakaszában meghatározott egészségügyi alkalmassági követelményeknek; |
d) |
azt, hogy teljesítette a kérelmezett képesítő vagy jártassági bizonyítványhoz szükséges tengeri szolgálatot és az arra vonatkozó kötelező képzést az I. mellékletben felsorolt szabályokban előírtak szerint; |
e) |
azt, hogy megfelel az I. mellékletben felsorolt szabályokban előírt, azon szolgálati minőségre, funkciókra és szintekre vonatkozó alkalmassági követelményeknek, amelyeket a képesítő bizonyítvány érvényesítésébe be kell jegyezni. |
Ez a bekezdés nem alkalmazandó az érvényesítéseknek az STCW-egyezmény I/10. szabályának értelmében történő elismerésére.
(13) Minden tagállam vállalja, hogy:
a) |
nyilvántartást vagy nyilvántartásokat vezet a parancsnokok és tisztek, illetve adott esetben a személyzet számára kiadott valamennyi képesítő bizonyítványról és jártassági bizonyítványról, illetve érvényesítésről, azok kiadásáról, lejártáról, újraérvényesítéséről, felfüggesztéséről, érvénytelenítéséről, bejelentett elvesztéséről vagy megsemmisüléséről, valamint a kiadott felmentésekről; |
b) |
hozzáférést biztosít a képesítő bizonyítványok, az érvényesítések és a felmentések státusára vonatkozó információkhoz más tagállamok és az STCW-egyezmény más részes felei, valamint olyan társaságok számára, amelyek kérik az STCW-egyezmény I. melléklete V/1-1. és V/1-2. szabályának megfelelően parancsnokok és tisztek részére kiadott olyan képesítő bizonyítványok és/vagy bizonyítványok hitelességének és érvényességének ellenőrzését, amelyeket az STCW-egyezmény I/10. szabályának megfelelő elismerést kérő vagy hajón való alkalmazást kereső tengerészek mutattak be. |
(14) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy amikor az STCW-egyezménynek és az STCW-szabályzat A. részének a tengerészek digitális bizonyítványaival kapcsolatos, vonatkozó módosításai hatályba lépnek, a 30. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el arra vonatkozóan, hogy ezen irányelv összes vonatkozó rendelkezésének az STCW-egyezményben és az STCW-szabályzat A. részében végrehajtott módosításokkal való összehangolása révén módosítsa ezt az irányelvet, a tengerészek bizonyítványainak és érvényesítéseinek digitalizálása érdekében.
5. cikk
A Bizottság tájékoztatása
A 21. cikk (8) bekezdésének és a 22. cikk (2) bekezdésének alkalmazásában, továbbá a tagállamok és a Bizottság által a szakpolitikai döntéshozatal során, valamint statisztikai célokra történő kizárólagos felhasználás céljára a tagállamok évente benyújtják a Bizottságnak az ezen irányelv III. mellékletében felsorolt, a képesítő bizonyítványokra és a képesítő bizonyítványok elismerését igazoló érvényesítésekre vonatkozó információkat. A tagállamok továbbá önkéntes alapon tájékoztatással – mint például ezen irányelv III. mellékletében megjelölt információkkal – szolgálhatnak a személyzeti állományú tengerészek részére az STCW-egyezmény melléklete II., III. és VII. fejezetének megfelelően kiadott jártassági bizonyítványokról.
6. cikk
A tagállamok által kiadott tengerészképesítő bizonyítványok kölcsönös elismerése
(1) Minden tagállam elfogadja a más tagállamok által vagy azok felügyelete alatt kiadott jártassági bizonyítványokat és igazoló okmányokat nyomtatott vagy digitális formában annak érdekében, hogy lehetővé tegye a tengerészek számára, hogy a lobogója alatt közlekedő hajókon szolgálatot teljesítsenek.
(2) Minden tagállam elismeri a más tagállamok által kiadott képesítő bizonyítványokat vagy a más tagállamok által az ezen irányelv I. mellékletének V/1-1. és V/1-2. szabályával összhangban a parancsnokok és tisztek részére kiadott jártassági bizonyítványokat, az azok elismerését igazoló érvényesítés útján. Az elismerést igazoló érvényesítésnek az abban előírt szolgálati minőségre, funkciókra és képesítési vagy jártassági szintekre kell korlátozódnia. Az érvényesítést csak az STCW-egyezményben foglalt összes követelmény teljesülése esetén lehet kiadni, az STCW-egyezmény I/2. szabályának (7) bekezdésével összhangban. Az érvényesítésnek az STCW-szabályzat A-I/2. szakaszának (3) bekezdése szerinti formát kell követnie.
(3) Minden tagállam – annak lehetővé tétele érdekében, hogy a tengerészek a lobogója alatt közlekedő hajókon szolgálatot teljesíthessenek – elfogadja a más tagállam felügyelete alatt a 12. cikknek megfelelően kiadott egészségügyi alkalmassági bizonyítványokat.
(4) A fogadó tagállam biztosítja, hogy az (1), a (2) és a (3) bekezdésben említett határozatokat észszerű időn belül kiadják. A fogadó tagállam biztosítja továbbá, hogy a tengerészek – a nemzeti jogszabályokkal és eljárásokkal összhangban – jogorvoslati joggal rendelkezzenek az érvényes bizonyítvány érvényesítésének vagy elfogadásának elutasítása, illetve válaszadás elmulasztása esetén, valamint hogy a tengerészek e fellebbezésekkel kapcsolatban megfelelő tanácsadásban és segítségnyújtásban részesüljenek a vonatkozó nemzeti jogszabályokkal és eljárásokkal összhangban.
(5) E cikk (2) bekezdésének érintése nélkül, a fogadó tagállam illetékes hatóságai további korlátozásokat írhatnak elő a 8. cikkben említett part menti utakhoz kapcsolódó szolgálati minőség, funkciók és képesítési vagy jártassági szintek tekintetében, illetve az I. melléklet VII/1. szabálya alapján kiadott alternatív bizonyítványok tekintetében.
(6) A (2) bekezdés érintése nélkül, a fogadó tagállam szükség esetén engedélyezheti, hogy a tengerészek a lobogója alatt közlekedő hajókon három hónapot nem meghaladó időszakon át szolgáljanak egy másik tagállam által kiadott és érvényesített, megfelelő és érvényes, de az érintett fogadó tagállam által elismerés céljából még nem érvényesített bizonyítvány birtokában.
Az érvényesítés iránti kérelem illetékes hatóságokhoz való benyújtásának tényét igazoló okiratnak könnyen hozzáférhetőnek kell lennie.
(7) A fogadó tagállamnak biztosítania kell, hogy az irányítási szintű funkciók ellátására jogosító bizonyítványok elismerését kérelmező tengerészek megfelelően ismerjék az adott tagállam azon tengerészeti jogszabályait, amelyek a számukra engedélyezett funkciók szempontjából relevánsak.
7. cikk
Képzési követelmények
A 3. cikkben előírt képzésnek alkalmasnak kell lennie az I. mellékletben előírt elméleti tudás és gyakorlati készségek átadására, különösen az életmentő és tűzoltó felszerelések használatára, és azt az adott tagállam által kijelölt illetékes hatóságnak vagy testületnek jóvá kell hagynia.
8. cikk
A part menti utakra vonatkozó alapelvek
(1) A part menti utak meghatározásakor a tagállamok a más tagállam vagy az STCW-egyezmény más részes felének lobogója alatt közlekedő hajókon szolgáló és ilyen hajóúton részt vevő tengerészek számára nem írhatnak elő olyan, képzésre, tapasztalatra vagy képesítésre vonatkozó követelményeket, amelyek az adott tagállam saját lobogóját viselő hajókon szolgáló tengerészekre irányadó követelményeknél szigorúbbak. Egy tagállam semmilyen esetben sem írhat elő más tagállam vagy az STCW-egyezmény más részes felének lobogója alatt közlekedő hajón szolgáló tengerészekre olyan követelményeket, amelyek meghaladják az ezen irányelvben a part menti utakon nem közlekedő hajókra vonatkozóan előírt követelményeket.
(2) Az a tagállam, amely – azon hajók tekintetében, amelyekre az STCW-egyezmény part menti utakra vonatkozó rendelkezései alkalmazandók – a más tagállamok vagy az STCW-egyezmény más részes feleinek partjainál történő hajózást is a part menti utakra vonatkozó fogalommeghatározása alá vonja, – megállapodást köt az érintett tagállamokkal vagy részes felekkel, amelyben az érintett kereskedelmi területeket és az egyéb vonatkozó rendelkezéseket egyaránt részletesen meghatározza.
(3) A tagállam lobogójának viselésére jogosult és más tagállam vagy az STCW-egyezmény más részes felének partjainál rendszeresen part menti utakon közlekedő hajók esetében az a tagállam, amelynek lobogója alatt a hajó közlekedhet, úgy írja elő a képzésre, tapasztalatra és képesítésre vonatkozó követelményeket az ilyen hajókon szolgáló tengerészek számára, hogy azok legalábbis megfeleljenek azon tagállam vagy az STCW-egyezmény azon részes fele követelményeinek, amelynek partjainál a hajó a part menti utakon közlekedik, feltéve, hogy azok nem haladják meg az ezen irányelvben a part menti utakon nem közlekedő hajókra vonatkozóan előírt követelményeket. Azoknak a tengerészeknek, akik olyan hajón szolgálnak, amely a tagállam által part menti utakként meghatározott területen túlra terjeszti ki útját, és az említett meghatározás alá nem tartozó vizekre lép, ezen irányelv vonatkozó követelményeit teljesíteniük kell.
(4) A tagállam a lobogója alatt közlekedni jogosult hajó esetében alkalmazhatja ezen irányelvnek a part menti utakat szabályozó rendelkezéseit, amennyiben a hajó az STCW-egyezményben nem részes állam partjainál az adott tagállam meghatározása szerint rendszeresen part menti utakon közlekedik.
(5) A valamely tagállam vagy az STCW-egyezmény valamely részes fele által a saját meghatározott part menti hajóútszakaszainak határain belüli érvényességgel tengerészek részére kiadott képesítő bizonyítványokat más tagállamok elfogadhatják a saját meghatározott part menti hajóútszakaszaik határain belüli szolgálatra vonatkozóan, feltéve, hogy az érintett tagállamok vagy részes felek megállapodást kötnek, amelyben részletesen meghatározzák az érintett kereskedelmi területeket és a szolgálat egyéb vonatkozó feltételeit.
(6) A part menti utakat e cikk követelményeivel összhangban meghatározó tagállamok:
a) |
kötelesek betartani a part menti utakra irányadó, az STCW-szabályzat A–I/3. szakaszában meghatározott alapelveket; |
b) |
a 4. cikknek megfelelően kiadott érvényesítésekbe kötelesek belefoglalni a part menti útszakaszok határait. |
(7) A part menti utaknak és az ahhoz szükséges oktatásnak és képzésnek az (1), (3) és (4) bekezdés követelményeivel összhangban történő meghatározásánál a tagállamok részletesen tájékoztatják a Bizottságot az általuk elfogadott rendelkezésekről.
9. cikk
A csalás és más jogellenes gyakorlat megelőzése
(1) A tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak és hajtanak végre a kiadott bizonyítványokkal és érvényesítésekkel kapcsolatos csalás és más jogellenes gyakorlat megelőzése érdekében, valamint azokra vonatkozóan hatékony, arányos és visszatartó erejű szankciókat állapítanak meg.
(2) A tagállamok kijelölik a csalás és más jogellenes gyakorlat feltárására és az azok elleni küzdelemre, valamint a többi tagállamnak és harmadik országoknak a tengerészképesítő bizonyítványok kiállítására illetékes hatóságaival történő információcserére illetékes nemzeti hatóságokat.
A tagállamok az illetékes nemzeti hatóságok adatairól haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállamot és a Bizottságot.
A tagállamok az ilyen illetékes nemzeti hatóságok adatairól haladéktalanul tájékoztatják azokat a harmadik országokat is, amelyekkel az STCW-egyezmény I/10. szabálya (1.2) bekezdésének megfelelően megállapodást kötöttek.
(3) A fogadó tagállam kérelmére a másik tagállam illetékes hatóságainak írásban kell megerősíteniük vagy elutasítaniuk a tengerészképesítő bizonyítvány, az ennek megfelelő érvényesítések vagy bármilyen más, ez utóbbi tagállamban kibocsátott, képzésről szóló írásos bizonyítékok hitelességét.
10. cikk
Szankciók vagy fegyelmi intézkedések
(1) A tagállamok megállapítják azokat a folyamatokat és eljárásokat, amelyek az általuk kiadott képesítő bizonyítványok, jártassági bizonyítványok vagy érvényesítések tulajdonosai által a képesítő vagy jártassági bizonyítványukhoz kapcsolódó kötelezettségeik teljesítése során tanúsított és jelentett – a tengeren az élet vagy tulajdon, illetve a tengeri környezet közvetlen veszélyeztetésével járó – hozzá nem értés, cselekmény, mulasztás vagy a biztonság veszélyeztetése eseteinek részlehajlás nélküli kivizsgálásához szükségesek, valamint azokat a folyamatokat és eljárásokat, amelyek az említett képesítő vagy jártassági bizonyítványok ilyen okból való visszavonására, felfüggesztésére vagy érvénytelenítésére, valamint a csalások megelőzése érdekében alkalmazandók.
(2) A tagállamok megfelelő intézkedéseket hoznak és hajtanak végre a kiadott képesítő bizonyítványokkal, jártassági bizonyítványokkal és érvényesítésekkel kapcsolatos csalások és egyéb jogellenes gyakorlatok megelőzése érdekében.
(3) Szankciókat és fegyelmi intézkedéseket azokban az esetekben kell előírni és végrehajtani, amikor:
a) |
egy társaság vagy egy parancsnok olyan személyt alkalmaz, aki nem rendelkezik az ezen irányelvben előírt bizonyítvánnyal; |
b) |
a parancsnok engedélyezte, hogy olyan személy végezzen bármilyen, az ezen irányelvben előírtak szerint megfelelő bizonyítványhoz kötött funkciót vagy szolgálatot, aki nem rendelkezik az előírt bizonyítvánnyal, érvényes felmentéssel e kötelezettség alól vagy a 20. cikk (7) bekezdése szerinti bizonyító erejű okirattal; vagy |
c) |
egy személy csalás vagy hamis okiratok útján szerzett megbízást olyan minőségben való funkcióra vagy szolgálatra, amelynek végzéséhez vagy betöltéséhez ezen irányelv értelmében bizonyítvánnyal vagy felmentéssel kell rendelkezni. |
(4) Azoknak a tagállamoknak, amelyek a joghatóságuk alá tartozó társaságokról vagy bármely személyről megalapozottan feltételezik, hogy a (3) bekezdésben meghatározottak szerint ennek az irányelvnek a be nem tartásáért felelősek vagy arról tudnak, ki kell terjeszteniük az együttműködést bármely olyan tagállamra vagy az STCW-egyezmény más részes felére, amely őket saját joghatósága alatt történő keresetindítási szándékáról tájékoztatja.
11. cikk
Minőségi követelmények
(1) Minden tagállam biztosítja, hogy:
a) |
a nem kormányzati szervek vagy ezek felügyelete alatt álló szervezetek által végzett minden képzési, alkalmasság-felmérési, képesítési (egészségügyi alkalmassági képesítéssel együtt), érvényesítési és újraérvényesítési tevékenység minőségbiztosítási rendszer keretében folyamatos ellenőrzés tárgyát képezze, így biztosítva a kijelölt célok elérését, beleértve az oktatók és vizsgáztatók képesítésére és jártasságára vonatkozókat is, összhangban az STCW-szabályzat A-I/8. szakaszával; |
b) |
amennyiben kormányzati szervek vagy egységek végzik e tevékenységeket, az STCW-szabályzat A-I/8. szakaszával összhangban minőségbiztosítási rendszer álljon rendelkezésre; |
c) |
az oktatási és képzési célkitűzések, illetve az ezekhez kapcsolódó, elérendő alkalmassági szint minőségi követelményei világosan meg legyenek határozva, illetve, hogy meg legyenek szabva az STCW-egyezményben előírt vizsgákhoz és értékelésekhez tartozó megfelelő tudás-, megértés- és készségszintek; |
d) |
a minőségi követelmények alkalmazási területe kiterjed a képesítési rendszer ügyvitelére, az összes képzési kurzusra és programra, az egyes tagállamok által vagy felügyeletük alatt lefolytatott vizsgákra és értékelésekre, valamint az oktatók és vizsgáztatók részére előírt képesítésre és jártasságra, figyelembe véve a kitűzött célok eléréséhez szükséges koncepciókat, rendszereket, ellenőrzéseket és minőségbiztosítási vizsgálatokat. |
Az első albekezdés c) pontjában említett célkitűzéseket és a kapcsolódó minőségi követelményeket a különböző kurzusok és képzési programok céljára külön is meg lehet határozni, oly módon, hogy azok a képesítési rendszer ügyvitelére is kiterjedjenek.
(2) A tagállamoknak azt is biztosítaniuk kell, hogy a tudás-, megértés-, készség- és alkalmasságszerzési rendszert, illetve a képesítési rendszer ügyvitelét legalább ötévenként olyan képzett személyek értékeljék, akik maguk nem vesznek részt az adott tevékenységekben, annak ellenőrzésére, hogy:
a) |
minden belső ellenőrzés, felügyelet és folyamatkövetési intézkedés megfelel-e a tervezett intézkedéseknek és az írásban rögzített eljárásrendnek, és hatékonyan biztosítja-e a kitűzött célok elérését; |
b) |
minden egyes független értékelés eredményét írásban rögzítik-e, és az értékelt tevékenységi terület felelőseinek tudomására hozzák-e; |
c) |
a hiányosságok megszüntetéséről időben intézkednek-e; |
d) |
a minőségbiztosítási rendszer az STCW-egyezmény és -szabályzat valamennyi vonatkozó rendelkezését és azok módosításait is magában foglalja. A tagállamok e rendszerbe beépíthetik ennek az irányelvnek a többi alkalmazandó rendelkezését is. |
(3) Az e cikk (2) bekezdése szerint elvégzett minden egyes értékelésről az érintett tagállam az értékelés befejezésétől számított hat hónapon belül – az STCW-szabályzat A-I/7. szakaszában meghatározott formátummal összhangban – jelentést küld a Bizottságnak.
12. cikk
Egészségügyi követelmények
(1) Minden tagállam kidolgozza a tengerészekre vonatkozó egészségügyi alkalmassági követelményeket és az egészségügyi alkalmassági bizonyítvány kiadására vonatkozó eljárásokat, összhangban e cikkel és az STCW-szabályzat A-I/9. szakaszával, adott esetben figyelembe véve az STCW-szabályzat B-I/9. szakaszát.
(2) Az STCW-szabályzat A-I/9. szakaszában foglaltaknak megfelelően minden tagállam biztosítja, hogy a tengerészek egészségügyi alkalmasságának felméréséért felelős személyek az érintett tagállam által a tengerészek orvosi vizsgálata céljára elismert orvosok legyenek.
(3) Minden, az SCTW-egyezmény rendelkezései szerint kiadott képesítő bizonyítvánnyal vagy jártassági bizonyítvánnyal rendelkező tengeren szolgáló tengerésznek az e cikknek és az STCW-szabályzat A-I/9. szakaszának megfelelően kiadott, érvényes egészségügyi alkalmassági bizonyítvánnyal is rendelkeznie kell.
(4) Az egészségügyi alkalmassági bizonyítványt kérelmező jelölteknek meg kell felelniük a következő feltételeknek:
a) |
a 16. életévüket betöltötték; |
b) |
a személyazonosságukat kielégítően igazolják; |
c) |
megfelelnek az érintett tagállam által megállapított egészségügyi alkalmassági követelményeknek. |
(5) Az egészségügyi alkalmassági bizonyítványok legfeljebb két évig érvényesek, kivéve, ha a tengerész 18. életévét még nem töltötte be, amely esetben az érvényesség maximális időtartama 1 év.
(6) Ha az egészségügyi alkalmassági bizonyítvány érvényessége egy hajóút során jár le, akkor az STCW-egyezmény mellékletében foglalt I/9. szabály alkalmazandó.
(7) Sürgős esetekben a tagállam engedélyezheti a tengerész számára, hogy érvényes egészségügyi alkalmassági bizonyítvány nélkül teljesítsen szolgálatot. Ilyen esetekben az STCW-egyezmény mellékletében foglalt I/9. szabály alkalmazandó.
13. cikk
A képesítő bizonyítványok és a jártassági bizonyítványok újraérvényesítése
(1) Minden olyan, az V. fejezet V/3. szabálya, illetve a VI. fejezet kivételével az I. melléklet bármelyik fejezete alapján kiadott vagy elismert bizonyítvánnyal rendelkező parancsnok, tiszt és rádiókezelő, aki tengeren teljesít szolgálatot vagy szárazföldön töltött időszak után szándékozik a tengerre visszatérni, a tengeri szolgálatra való alkalmasság megszerzése érdekében öt évnél nem hosszabb időközönként köteles:
a) |
megfelelni a 12. cikkben előírt egészségügyi alkalmassági követelményeknek; |
b) |
igazolni a szakmai alkalmasság folyamatosságát az STCW-szabályzat A-I/11. szakaszával összhangban. |
(2) A tengeri szolgálat folytatása érdekében minden parancsnoknak, tisztnek és rádiókezelőnek sikeresen el kell végeznie a vonatkozó, jóváhagyott képzést, ha olyan hajón szolgál, amelyre nemzetközileg egyeztetett különleges képzési követelmények vonatkoznak.
(3) A tartályhajókon teljesített tengeri szolgálat folytatása érdekében minden parancsnoknak és tisztnek meg kell felelnie az e cikk (1) bekezdésében foglalt követelményeknek, továbbá öt évnél nem hosszabb időközönként igazolnia kell, hogy az STCW-szabályzat A-I/11. szakaszának (3) bekezdésével összhangban továbbra is rendelkezik a tartályhajókon szükséges szakmai alkalmassággal.
(4) A sarkvidéki vizeken üzemelő hajókon teljesített tengeri szolgálat folytatása érdekében minden parancsnoknak és tisztnek meg kell felelnie az e cikk (1) bekezdésében foglalt követelményeknek, továbbá öt évnél nem hosszabb időközönként igazolnia kell, hogy az STCW-szabályzat A-I/11. szakaszának (4) bekezdésével összhangban továbbra is rendelkezik a sarkvidéki vizeken üzemelő hajókon szükséges szakmai alkalmassággal.
(5) A 2017. január 1-jéig kiadott képesítő és/vagy jártassági bizonyítványok esetében minden tagállam összehasonlítja a jelöltektől megkövetelt alkalmassági követelményeket azokkal az alkalmassági követelményekkel, amelyeket a vonatkozó képesítő bizonyítványokhoz és/vagy jártassági bizonyítványhoz az STCW-szabályzat A. része ír elő, és eldönti, hogy szükséges-e előírni az ilyen képesítő és/vagy jártassági bizonyítványok tulajdonosai számára a megfelelő ismeretfelújító vagy korszerűsítő képzést vagy felmérést.
(6) Minden tagállam összehasonlítja a gázüzemű hajókon szolgálatot teljesítő személyektől 2017. január 1-je előtt megkövetelt alkalmassági követelményeket azokkal az alkalmassági követelményekkel, amelyeket az STCW-szabályzat A-V/3. szakasza ír elő, és eldönti, hogy szükséges-e előírni az említett személyek számára a képesítéseik korszerűsítését.
(7) Az érintettekkel egyeztetve, minden egyes tagállam kidolgozza vagy ösztönzi az STCW-szabályzat A-I/11. szakaszában előírt, ismereteket felelevenítő és korszerűsítő tanfolyamok rendjének kialakítását.
(8) A parancsnokok, a tisztek és a rádiókezelők tudásának korszerűsítése céljából minden tagállam – a 15. cikk (3) bekezdésének b) pontjában és a 19. cikkben foglaltak tiszteletben tartása mellett – biztosítja, hogy a tengeri életbiztonságra, a védelemre és a tengeri környezet védelmére vonatkozó nemzeti és nemzetközi előírásokat érintő legújabb módosítások szövege hozzáférhető legyen a lobogója alatt közlekedő hajók számára.
14. cikk
Szimulátorok használata
Az érintett bizonyítványokra vonatkozó teljesítménynormákat, az STCW-szabályzat A-I/12. szakaszában foglalt egyéb rendelkezéseket és az STCW-szabályzat A. részében előírt egyéb követelményeket be kell tartani a következők vonatkozásában:
a) |
minden kötelező szimulátoros képzés; |
b) |
az STCW-szabályzat A. részében előírt minden olyan alkalmassági felmérés, amelyet szimulátor segítségével végeznek; |
c) |
a folyamatos szakmai alkalmasság bizonyításának szimulátoros bemutatása, miként azt az STCW-szabályzat A. része előírja. |
15. cikk
A társaságok felelőssége
(1) A (2) és (3) bekezdésnek megfelelően a tagállamok a társaságokat teszik felelőssé a tengerészek foglalkoztatásáért a társaság hajóin ezen irányelvnek megfelelően, és minden társaság számára előírják a következők biztosítását:
a) |
a társaság hajóján alkalmazott minden tengerész rendelkezik az ezen irányelvvel összhangban és a tagállam által meghatározottak szerint egy megfelelő bizonyítvánnyal; |
b) |
a hajó személyzettel való ellátottsága megfelel a tagállam érvényes, biztonságos személyzetre vonatkozó előírásainak; |
c) |
a társaság hajóin alkalmazott összes tengerészre vonatkozó okmányokat és adatokat megfelelően nyilvántartják, azok azonnal hozzáférhetők, és tartalmazzák a tengerészek gyakorlatára, képzettségére, egészségügyi alkalmasságára és a kijelölt feladatokban való jártasságukra vonatkozó okmányokat és adatokat, de nem korlátozódnak kizárólag azokra; |
d) |
a társaság hajóin történő alkalmazás esetén a tengerészekkel ismertetik speciális feladataikat és a hajó elrendezését, berendezéseit, felszereléseit, eljárásrendjét és a hajónak azokat a jellemzőit, amelyek a szokásos vagy a vészhelyzeti feladatok szempontjából fontosak; |
e) |
a hajó személyzete tevékenységét képes hatékonyan összehangolni vészhelyzetben és a biztonság vagy a szennyezés megelőzése vagy csökkentése szempontjából létfontosságú funkciók ellátása során; |
f) |
a társaság bármely hajóján alkalmazott tengerészek részt vettek az STCW-egyezmény követelményeinek megfelelő ismétlő és korszerűsítő képzéseken; |
g) |
a társaság hajóinak fedélzetén mindenkor hatékony szóbeli kommunikáció folyik a módosított SOLAS 74 V. fejezete 14. szabályának (3) és (4) bekezdésével összhangban. |
(2) A társaságok, a parancsnokok és a személyzet felelősek az e cikkben foglalt kötelezettségek teljes és maradéktalan teljesítéséért, illetve a szükségesnek ítélt olyan intézkedések meghozataláért, amelyek biztosítják, hogy a hajószemélyzet minden tagja megfelelő hozzáértéssel és tájékozottan járuljon hozzá a hajó biztonságos üzemeltetéséhez.
(3) A társaság az ezen irányelv hatálya alá tartozó valamennyi hajó parancsnokához eljuttatja azokat az útmutatásokat és eljárásrendet meghatározó írásos utasításokat, amelyek biztosítják, hogy a hajón újonnan alkalmazott összes tengerész még feladatainak kijelölése előtt tényleges lehetőséget kapjon a hajón lévő olyan berendezésekkel, üzemeltetési eljárásokkal és egyéb szabályokkal való megismerkedésre, amelyek feladataik megfelelő teljesítéséhez szükségesek. Ezeknek az útmutatásoknak és eljárásrendeknek tartalmazniuk kell:
a) |
elegendő idő biztosítását, amelynek során minden egyes újonnan alkalmazott tengerész lehetőséget kap arra, hogy megismerkedjen:
|
b) |
a hajószemélyzet egyik hozzáértő tagjának kijelölését annak biztosítására, hogy minden újonnan alkalmazott tengerész lehetőséget kapjon az alapvető információk megszerzésére az általa megértett nyelven. |
(4) A társaságok biztosítják, hogy a ro-ro személyszállító hajóikon szolgáló parancsnokok, tisztek és a meghatározott feladatokra kijelölt és felelősségi körrel rendelkező egyéb személyzet – az STCW-szabályzat B-I/14. szakaszában foglalt útmutatás figyelembevételével – elvégezték a betöltendő beosztásnak, feladatnak és felelősségi körnek megfelelő képességek elsajátítását célzó képzéseket.
16. cikk
Szolgálatra való alkalmasság
(1) A kimerültség megelőzése érdekében a tagállamok:
a) |
a (3)-(13) bekezdéssel összhangban pihenőidőszakokat határoznak meg és érvényesítenek az őrszolgálatot ellátó személyzet, valamint a biztonsági, védelmi és környezetszennyezés-megelőzési feladatra kijelölt személyzet számára; |
b) |
megkövetelik az őrszolgálati rend olyan kialakítását, hogy az őrszolgálati személyzet hatékonyságát kimerültség ne akadályozza, és a szolgálat szervezése oly módon történjen, hogy az út kezdetén szolgáló első őrszolgálat és az azt követő őrszolgálati váltások megfelelően kipihentek és egyéb szempontból is alkalmasak legyenek a szolgálat ellátására. |
(2) A tagállamok a kábítószer- és alkoholfogyasztás megelőzése érdekében biztosítják, hogy megfelelő intézkedések történjenek e cikkel összhangban.
(3) A tagállamoknak figyelembe kell venniük a – különösen a hajó biztos és biztonságos üzemeltetésére kiterjedő feladatokat ellátó – tengerészek kimerültségéből fakadó veszélyt.
(4) Minden olyan személy részére, aki őrszolgálati tisztként szolgál vagy az őrszolgálat személyzeti állományú tagja, valamint akiket biztonsági, környezetszennyezés-megelőzési és védelmi feladatokra jelöltek ki, legalább a következő pihenőidőt kell biztosítani:
a) |
bármely 24 órás időszakban 10 óra pihenőidőt; valamint |
b) |
bármely hétnapos időszakban 77 óra pihenőidőt. |
(5) A pihenőidőt legfeljebb két szakaszra lehet osztani, amelyek közül az egyiknek legalább hat óra hosszúságúnak kell lennie, az egymást követő pihenőidőszakok közötti szünet pedig nem haladhatja meg a 14 órát.
(6) A pihenőidőszakra vonatkozóan a (4) és (5) bekezdésben előírt követelményeket nem kell betartani vészhelyzet vagy más, magasabb prioritású üzemeltetési körülmény esetén. A riadókat, tűzvédelmi és mentőcsónak-gyakorlatokat, valamint a nemzeti törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezések és a nemzetközi jogi aktusok által előírt gyakorlatokat úgy kell végrehajtani, hogy a legkevésbé zavarják a pihenőidőszakokat, és ne okozzanak kimerültséget.
(7) A tagállamoknak elő kell írniuk, hogy az őrszolgálati beosztás könnyen hozzáférhető helyen legyen kifüggesztve. A beosztást szabványosított formátumban kell elkészíteni a hajó munkanyelvén vagy munkanyelvein és angol nyelven.
(8) Készültség esetén, például ha az egyik géptér felügyelet nélkül áll, a tengerész számára megfelelő kiegyenlítő pihenőidőszakot kell biztosítani, amennyiben a rendes pihenőidőszakot szolgálatba hívás zavarja meg.
(9) A tagállamoknak elő kell írniuk, hogy a tengerészek napi pihenőidejének nyilvántartását szabványosított formátumban vezessék, a hajó munkanyelvén vagy munkanyelvein és angol nyelven, így lehetővé téve az e cikknek való megfelelés nyomon követését és ellenőrzését. A tengerészek az őket érintő bejegyzésekről másolatot kapnak, amelyet a parancsnoknak, vagy a parancsnok által meghatalmazott személynek és a tengerészeknek érvényesítenie kell.
(10) A (3)-(9) bekezdésben megállapított szabályoktól eltérve a hajó parancsnoka jogosult a tengerész számára bármilyen olyan munkaidőt előírni, amely a hajó, a hajón lévő személyek vagy a rakomány közvetlen biztonságához, illetve a tengeren veszélybe került más hajóknak vagy személyeknek való segítségnyújtás céljából szükséges. Ennek megfelelően a parancsnok felfüggesztheti a pihenőidőre vonatkozó beosztást, és a tengerész számára a normális helyzet visszaállításáig bármilyen szükséges munkaidőt előírhat. A normális helyzet visszaállítását követően – amilyen hamar észszerűen lehetséges – a parancsnok gondoskodik arról, hogy azoknak a tengerészeknek, akik a beosztás szerinti pihenőidőszakban szolgálatot teljesítettek, megfelelő pihenőidő álljon a rendelkezésére.
(11) A munkavállalók egészségének és biztonságának védelmére vonatkozó általános alapelvek megfelelő tiszteletben tartásával és az 1999/63/EK irányelvvel összhangban a tagállamok nemzeti törvényeik, rendeleteik vagy az illetékes hatóságra vonatkozóan előírt eljárásaik révén engedélyezhetnek vagy nyilvántartásba vehetnek olyan kollektív szerződéseket, amelyek lehetővé teszik az e cikk (4) bekezdésének b) pontjában és az (5) bekezdésében foglalt kötelező pihenőidő alóli kivételeket, feltéve, hogy a pihenőidő bármely hétnapos időszak során legalább 70 óra, és tiszteletben tartják az e cikk (12) és a (13) bekezdésében foglalt korlátozásokat. Az ilyen kivételek alkalmazásában a lehető legnagyobb mértékben követni kell az előírt követelményeket, de a kivételek tekintetében gyakoribb vagy hosszabb időtartamú szabadságok figyelembe vehetők, illetve az őrszolgálatot ellátó vagy rövid utakon közlekedő hajókon szolgálatot teljesítő tengerészek számára kiegészítő pihenőidők biztosíthatók. A kivételeknek a lehető legnagyobb mértékben figyelembe kell venniük az STCW-szabályzat B-VIII/1. szakaszában a kimerültség megelőzésére vonatkozóan meghatározott útmutatást. Az e cikk (4) bekezdésének a) pontjában meghatározott minimális pihenőidő alól nem engedélyezhetők kivételek.
(12) A (4) bekezdés b) pontjában előírt heti pihenőidőszak alóli, a (11) bekezdésben említett kivételek legfeljebb két egymást követő hétre engedélyezhetők. A hajó két olyan időszaka közötti szünet, amikor kivételt alkalmaznak, nem lehet kevesebb, mint a kivétel időtartamának kétszerese.
(13) Az (5) bekezdés alóli, a (11) bekezdésben említett lehetséges kivételek keretében, a (4) bekezdés a) pontjában előírt, bármely 24 órás időszakon belüli minimális pihenőidőt legfeljebb három pihenőidőszakra lehet osztani, amelyek közül az egyiknek legalább hat óra hosszúságúnak kell lennie, és mindkét fennmaradó pihenőidőszaknak legalább egy óra hosszúságúnak kell lennie. Az egymást követő pihenőidőszakok közötti szünet nem haladhatja meg a 14 órát. A kivételek bármely hétnapos időszakban legfeljebb két 24 órás időszakra terjedhetnek ki.
(14) A tagállamok az alkoholfogyasztással való visszaélések megelőzése érdekében legfeljebb 0,05 %-os véralkoholszintet (BAC), a leheletben legfeljebb 0,25 mg/l alkoholszintet, vagy ilyen alkoholkoncentrációt eredményező alkoholmennyiséget engedélyező korlátozást vezetnek be a kijelölt biztonsági, védelmi és tengeri környezetvédelmi feladatokat ellátó parancsnokok, tisztek és más tengerészek esetében.
17. cikk
Felmentés
(1) Különleges szükséghelyzetekben az illetékes hatóságok, amennyiben ez megítélésük szerint a személyekre, tulajdonra vagy a környezetre nem jelent veszélyt, hat hónapot nem meghaladó, meghatározott időszakra vonatkozó felmentést adhatnak valamely kijelölt hajón dolgozó meghatározott tengerésznek a rádiókezelőén kívüli beosztás tekintetében – a vonatkozó Rádiószabályzatban előírt eseteket kivéve – amely beosztásra vonatkozóan a személy nem rendelkezik megfelelő bizonyítvánnyal, feltéve, hogy az a személy, akinek részére a felmentést kiadják, megfelelően képzett ahhoz, hogy a megüresedett beosztást biztonságosan és az illetékes hatóságok megelégedésére töltse be. Parancsnoknak vagy gépüzemvezetőnek azonan nem lehet felmentést adni, kivéve a vis maior eseteit, és akkor is csak a lehető legrövidebb időre.
(2) A valamely beosztásra vonatkozóan megadott felmentést csakis olyan személynek lehet kiadni, aki rendelkezik a közvetlenül az adott beosztás alatti beosztáshoz szükséges bizonyítvánnyal. Amennyiben az alacsonyabb beosztáshoz nem szükséges bizonyítvány, a felmentést ki lehet adni olyan személy részére, akinek a képesítése és a tapasztalata az illetékes hatóságok megítélése szerint egyértelműen megfelel a beosztás követelményeinek, feltéve, hogy – ha az ilyen személy nem rendelkezik megfelelő bizonyítvánnyal – megkövetelik tőle, hogy az illetékes hatóságok által elfogadott vizsgán feleljen meg, és ezzel igazolja, hogy a felmentés biztonsággal kiadható. Az illetékes hatóságok biztosítják továbbá, hogy a lehető leghamarabb a megfelelő bizonyítvánnyal rendelkező személy töltse be az adott beosztást.
18. cikk
A tagállamok képzéssel és értékeléssel kapcsolatos kötelezettségei
(1) A tagállamok kijelölik azokat a hatóságokat vagy testületeket, amelyek:
a) |
a 3. cikkben említett képzést nyújtják; |
b) |
a szükséges vizsgákat szervezik és/vagy felügyelik; |
c) |
a 4. cikkben említett bizonyítványokat kiadják; |
d) |
a 17. cikkben előírt felmentéseket megadják. |
(2) A tagállamok biztosítják, hogy:
a) |
a tengerészek valamennyi képzését és értékelését:
|
b) |
a hajó fedélzetén szolgálati képzést vagy értékelést csak akkor lehet végezni, amikor az nem akadályozza a hajó rendes üzemét, és a képzést vagy értékelést végző személyek idejüket és figyelmüket a képzésre vagy a felmérésre tudják fordítani; |
c) |
az oktatók, az oktatást felügyelők és a vizsgáztatók megfelelő képesítéssel rendelkeznek az adott képzési és alkalmasság-felmérési típusok és szintek ellátásához, a hajón vagy a szárazföldön egyaránt; |
d) |
a tengerész ezen irányelvnek megfelelő bizonyítvány megszerzése érdekében hajón vagy szárazföldön végzett szolgálati képzését biztosító személy:
|
e) |
az a személy, aki a tengerész képesítő bizonyítvány megszerzése céljából végzett szolgálati képzésének a felügyeletéért felelős, jól ismeri a képzési programot és a folytatott képzés típusának sajátos céljait; |
f) |
az ezen irányelv szerinti bizonyítvány megszerzése érdekében a tengerész alkalmasságára vonatkozó, a munkahelyen végzett felmérést akár hajón vagy szárazföldön végző személy:
|
g) |
amikor egy tagállam elismer egy képzési kurzust, képzési intézményt vagy egy képzési intézmény által kiadott szakképesítést, a bizonyítvány kiadására vonatkozó követelmény részeként az oktatók és vizsgáztatók szakképesítésére és tapasztalatára vonatkozó követelményeket a 11. cikkben foglalt minőségi követelmények alkalmazásával érvényesíti. Az ilyen szakképesítés, tapasztalat és a minőségi követelmények ilyen alkalmazása magában foglalja az oktatási, képzési és felmérési technikákat, módszereket és gyakorlatot és meg kell felelnie az e bekezdés d), e) és f) pontja vonatkozó követelményeinek. |
19. cikk
Fedélzeti kommunikáció
A tagállamok biztosítják, hogy:
a) |
a b) és d) pont érintése nélkül, a tagállami lobogó alatt közlekedő hajók fedélzetén mindenkor meglegyen a hajószemélyzet minden tagjára kiterjedően a biztonságot szolgáló, hatékony, szóbeli kommunikáció, különösen az üzenetek és utasítások pontos és időben történő fogadásának és megértésének tekintetében; |
b) |
a tagállami lobogó alatt közlekedő minden személyszállító hajón és a tagállami kikötőből induló, valamint oda érkező minden személyszállító hajón a hajószemélyzet biztonsági kérdésekben nyújtandó hatékony teljesítménye érdekében egy munkanyelvet jelöljenek ki, és ezt a hajónaplóban rögzítsék; a megfelelő munkanyelvet a körülményektől függően a társaság vagy a parancsnok jelöli ki. Minden tengerész számára előírás, hogy értsen, illetve ha szükséges, parancsokat és utasításokat tudjon kiadni, valamint jelentést tudjon tenni ezen a nyelven; amennyiben a munkanyelv a tagállamnak nem hivatalos nyelve, úgy minden kifüggesztendő tervnek és jegyzéknek tartalmaznia kell a munkanyelvre történt fordítást; |
c) |
személyszállító hajókon a riadójegyzékben vészhelyzet esetére az utasok segítésére kijelölt személyzet azonnal azonosítható legyen, és e célból a megfelelő mértékig meg tudja értetni magát, figyelembe véve az alábbi tényezők bármelyik megfelelő és kielégítő kombinációját:
|
d) |
a tagállami lobogó alatt közlekedő olajszállító tartályhajókon, vegyianyag-szállító tartályhajókon és cseppfolyósított gázt szállító tartályhajókon a parancsnok, a tisztek és a személyzet közös munkanyelven vagy munkanyelveken tudjanak kommunikálni egymással; |
e) |
a hajó és a parti hatóságok közötti kommunikációhoz megfelelő eszközök álljanak rendelkezésre; az ilyen kommunikációt a SOLAS 74 V. fejezetének 14. szabálya (4) bekezdésével összhangban kell folytatni; |
f) |
a kikötő szerint illetékes államnak a 2009/16/EK irányelvvel összhangban végzett ellenőrzése esetén a tagállamok azt is ellenőrzik, hogy harmadik államok lobogója alatt közlekedő hajók betartják-e e cikket. |
20. cikk
A képesítő bizonyítványok és a jártassági bizonyítványok elismerése
(1) Azok a tengerészek, akik nem rendelkeznek a tagállamok által az STCW-egyezmény V/1-1. és V/1-2. szabályainak megfelelően kiadott képesítő bizonyítvánnyal vagy a parancsnokok és tisztek részére kiadott jártassági bizonyítvánnyal, akkor szolgálhatnak valamely tagállam lobogója alatt közlekedő hajón, ha a képesítő vagy jártassági bizonyítványuk elismeréséről az e cikk (2)-(6) bekezdésében meghatározott eljárások keretében határozatot fogadtak el.
(2) Az a tagállam, amely érvényesítéssel kívánja elismerni az e cikk (1) bekezdésében említett, valamely harmadik ország által parancsnokok, tisztek vagy rádiókezelők részére kiadott képesítő vagy jártassági bizonyítványokat abból a célból, hogy azok tulajdonosai a saját lobogója alatt közlekedő hajókon teljesíthessenek szolgálatot, köteles az ezen irányelv II. mellékletében említett információk összegyűjtésével a Bizottsághoz e harmadik ország elismerése iránti kérelmet benyújtani annak előzetes elemzésével együtt, hogy a harmadik ország eleget tesz-e az STCW-egyezményben foglalt követelményeknek. Az említett előzetes elemzésben a tagállamnak a kérelme alátámasztásául további információkkal kell szolgálnia a harmadik ország elismerésének indokairól.
Az ilyen kérelemnek a tagállam általi benyújtását követően a Bizottság haladéktalanul feldolgozza az említett kérelmet, és a 31. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében dönt a harmadik országban működő képzési és képesítési rendszer értékelésének észszerű időn belül történő megindításáról, kellő figyelemmel az e cikk (3) bekezdésében meghatározott határidőre.
Az értékelés megindítására vonatkozó pozitív határozat elfogadása esetén a Bizottság az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségével és a kérelmet benyújtó tagállam, valamint bármely más érdekelt tagállam esetleges közreműködésével összegyűjti az ezen irányelv II. mellékletében említett információkat, és elvégzi az elismerés iránti kérelemben szereplő harmadik ország képzési és képesítési rendszerének értékelését annak ellenőrzése érdekében, hogy az érintett harmadik ország eleget tesz-e az STCW-egyezmény minden követelményének, és hogy megfelelő intézkedéseket tett-e a csalással érintett bizonyítványok kiadásának megakadályozása érdekében, valamint figyelembe veszi azt is, hogy az érintett ország megerősítette-e a 2006. évi Tengerészeti Munkaügyi Egyezményt.
(3) Ha az e cikk (2) bekezdésében említett értékelés eredményeként a Bizottság arra a megállapításra jut, hogy teljesül az összes említett követelmény, a harmadik ország elismeréséről szóló határozatát megállapító végrehajtási jogi aktusokat fogad el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 31. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni az e cikk (2) bekezdésében említett tagállami kérelem benyújtásától számított 24 hónapon belül.
Amennyiben az érintett harmadik országnak jelentős korrekciós intézkedéseket kell végrehajtania, többek között módosítania kell a jogszabályait, illetve az oktatási, képzési és képesítési rendszerét annak érdekében, hogy eleget tegyen az STCW-egyezmény követelményeinek, az e bekezdés első albekezdésében említett végrehajtási jogi aktusokat az e cikk (2) bekezdésében említett tagállami kérelem benyújtásától számított 36 hónapon belül kell elfogadni.
Az említett kérelmet benyújtó tagállam határozhat úgy, hogy a végrehajtási jogi aktus e bekezdés szerinti elfogadásáig egyoldalúan elismeri a harmadik országot. Ilyen egyoldalú elismerés esetén a tagállam közli a Bizottsággal a harmadik ország által kiállított, az (1) bekezdésben említett képesítő és jártassági bizonyítványok elismerését igazoló, az említett harmadik ország elismerésére vonatkozó végrehajtási jogi aktus elfogadásáig kiadott érvényesítések számát.
(4) A tagállam határozhat úgy, hogy a lobogója alatt közlekedő hajók vonatkozásában – a II. melléklet 4. és 5. pontjában foglalt rendelkezésekre való tekintettel – érvényesíti a Bizottság által elismert harmadik országok által kiadott bizonyítványokat.
(5) Az elismert harmadik országok által 2005. június 14-e előtt kiadott bizonyítványoknak az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában közzétett elismerése érvényben marad.
Ezeket az elismeréseket minden tagállam használhatja, kivéve, ha időközben a Bizottság a 21. cikkel összhangban visszavonta azokat.
(6) A Bizottság elkészíti és naprakészen tartja az elismert harmadik országok listáját. Ezt a listát az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában teszik közzé.
(7) A 4. cikk (7) bekezdésétől eltérve a tagállam kényszerítő körülmények hatására engedélyezheti, hogy a tengerész a rádióstiszti, illetve rádiókezelői beosztáson kívül – a Rádiószabályzatban meghatározott eseteket kivéve –úgy szolgáljon valamely minőségben a tagállam lobogója alatt közlekedő hajón három hónapot nem meghaladó időszakon át egy harmadik ország által kibocsátott és érvényesített megfelelő és érvényes bizonyítvány birtokában, hogy a bizonyítványt az érintett tagállam még nem érvényesítette olyan elismerés céljából, amely a lobogója alatt közlekedő hajón teljesítendő szolgálatra megfelelővé teszi azt.
Ebben az esetben az érvényesítés iránti kérelem illetékes hatósághoz történt benyújtását okirattal kell tudni bizonyítani.
21. cikk
Az STCW-egyezmény követelményeinek való meg nem felelés
(1) Ha a II. mellékletben meghatározott kritériumok ellenére valamely tagállam úgy véli, hogy valamely elismert harmadik ország már nem felel meg az STCW-egyezmény követelményeinek, erről haladéktalanul értesíti a Bizottságot, és az értesítést megalapozott indokolással látja el.
Az ügyet a Bizottság késedelem nélkül a 31. cikk (1) bekezdésében említett bizottság elé utalja.
(2) Ha a II. mellékletben meghatározott kritériumok ellenére a Bizottság úgy véli, hogy valamely elismert harmadik ország már nem felel meg az STCW-egyezmény követelményeinek, erről haladéktalanul értesíti a tagállamokat, és az értesítést megalapozott indokolással látja el.
Az ügyet a Bizottság késedelem nélkül a 31. cikk (1) bekezdésében említett bizottság elé utalja.
(3) Ha valamely tagállam vissza szándékozza vonni valamely harmadik ország által kiadott minden bizonyítvány érvényesítését, szándékáról késedelem nélkül értesíti a Bizottságot és a tagállamokat, és az értesítést megalapozott indokolással látja el.
(4) A Bizottság az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségével újraértékeli az érintett harmadik ország elismerését annak ellenőrzése érdekében, hogy ez a harmadik ország valóban nem tett-e eleget az STCW-egyezmény követelményeinek.
(5) Ha arra utaló jelzések vannak, hogy egy bizonyos tengerészeti képzési intézmény már nem felel meg az STCW-egyezmény követelményeinek, a Bizottság értesíti az érintett harmadik országot, hogy az adott ország által kiadott bizonyítványok elismerését két hónapon belül visszavonja, hacsak intézkedéseket nem hoznak az STCW-egyezmény valamennyi követelményének való megfelelés biztosítása érdekében.
(6) Az elismerés visszavonásával kapcsolatos határozatot a Bizottság hozza meg. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 31. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az érintett tagállamoknak meg kell hozniuk a határozat végrehajtásához szükséges intézkedéseket.
(7) A 4. cikk (7) bekezdésével összhangban a harmadik ország elismerését visszavonó határozat kelte előtt kiadott, a bizonyítványok elismerését tanúsító érvényesítés továbbra is érvényben marad. Az ilyen érvényesítést birtokló tengerészek azonban nem tarthatnak igényt magasabb képesítést elismerő érvényesítésre, kivéve, ha az ilyen felminősítés kizárólag további tengeri szolgálat során szerzett tapasztalaton alapul.
(8) Ha a 20. cikk (1) bekezdésében említett, valamely harmadik ország által kiadott képesítő vagy jártassági bizonyítványokkal kapcsolatban a tagállamok több mint nyolc éve nem adtak ki elismerést igazoló érvényesítést, az adott harmadik ország bizonyítványainak elismerését újra meg kell vizsgálni. A Bizottság az említett újbóli vizsgálatot követően a határozatát megállapító végrehajtási jogi aktusokat fogad el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat – a tagállamok, valamint az érintett harmadik ország legalább hat hónappal korábban történt előzetes értesítését követően – a 31. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
22. cikk
Újraértékelés
(1) A 20. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett eljárás szerint elismert harmadik országok vonatkozásában, beleértve a 20. cikk (6) bekezdésében említett országokat is, a Bizottság az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségével rendszeresen és az utolsó értékeléstől számított legalább tíz éven belül újraértékeli, hogy azok megfelelnek-e a II. mellékletben foglalt vonatkozó kritériumoknak, és hogy megtették-e a megfelelő intézkedéseket a csalással érintett bizonyítványok kiadásának megakadályozása érdekében.
(2) A Bizottság az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségével prioritási kritériumok alapján végzi el a harmadik országok újraértékelését. E prioritási kritériumok többek között a következők:
a) |
a kikötő szerint illetékes állam által a 24. cikk alapján végzett ellenőrzésre vonatkozó teljesítményadatok; |
b) |
a harmadik ország által az STCW-egyezmény V/1-1. és V/1-2. szabályának megfelelően kiadott képesítő bizonyítványokkal vagy a harmadik ország által kiadott jártassági bizonyítványokkal kapcsolatban kiadott elismerést igazoló érvényesítések száma; |
c) |
a harmadik ország által akkreditált tengerészeti oktatási és képzési intézmények száma; |
d) |
a harmadik ország által jóváhagyott tengerészképzési és tengerész szakmai továbbképzési programok száma; |
e) |
a harmadik ország utolsó Bizottság általi értékelésének dátuma és az említett értékelés során meghatározott kritikus jelentőségű folyamatok hiányosságainak a száma; |
f) |
a harmadik ország tengerészeti képzési és képesítési rendszerének jelentős változása; |
g) |
a harmadik országban bizonyítványt szerzett, a tagállamok lobogója alatt közlekedő hajókon szolgálatot teljesítő tengerészek teljes száma, valamint e tengerészek képzettségi és képesítési szintje; |
h) |
bármely érintett hatóság vagy más érdekelt fél által nyújtott, a harmadik ország oktatási és képzési normáival kapcsolatos információ, ha rendelkezésre áll. |
Amennyiben valamely harmadik ország ezen irányelv 21. cikke szerint nem felel meg az STCW-egyezmény követelményeinek, az említett harmadik ország újraértékelése prioritást élvez a többi harmadik országgal szemben.
(3) A Bizottság jelentésben tájékoztatja a tagállamokat az értékelés eredményéről.
23. cikk
A kikötő szerint illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzés
(1) Függetlenül attól, hogy milyen lobogó alatt közlekedik, a tagállami kikötőben tartózkodó minden egyes hajó – az 1. cikkben említett hajótípusok kivételével – köteles alávetni magát az adott tagállam részéről megfelelő felhatalmazással rendelkező tisztviselők által a kikötő szerint illetékes állam nevében végzett ellenőrzésnek, amelynek célja annak megállapítása, hogy a fedélzeten szolgáló tengerészek közül azok, akiknek az STCW-egyezmény szerinti képesítő bizonyítvánnyal és/vagy jártassági bizonyítvánnyal és/vagy igazoló okmánnyal kell rendelkezniük, rendelkeznek-e ilyen képesítő bizonyítvánnyal vagy megfelelő felmentéssel és/vagy jártassági bizonyítvánnyal és/vagy igazoló okmánnyal.
(2) A kikötő szerint illetékes állam ellenőrzési jogának ezen irányelv szerinti gyakorlásakor a tagállamok biztosítják a 2009/16/EK irányelvben foglalt valamennyi vonatkozó rendelkezés és eljárás alkalmazását.
24. cikk
A kikötő szerint illetékes állam hatósága által végzett ellenőrzési eljárás
(1) A 2009/16/EK irányelv érintése nélkül, a 23. cikknek megfelelő kikötő szerint illetékes állam ellenőrzése a következőkre korlátozódik:
a) |
annak ellenőrzése, hogy a fedélzeten szolgáló tengerészek közül mindazok, akiknek az STCW-egyezmény szerinti képesítő bizonyítvánnyal és/vagy jártassági bizonyítvánnyal kell rendelkezniük, rendelkeznek-e képesítő bizonyítvánnyal vagy megfelelő felmentéssel, és/vagy jártassági bizonyítvánnyal, vagy okirattal bizonyítják-e, hogy kérelmet nyújtottak be a lobogó szerinti állam hatóságaihoz a képesítő bizonyítvány elismerését igazoló érvényesítés iránt; |
b) |
annak ellenőrzése, hogy a fedélzeten szolgáló tengerészek száma és bizonyítványaik megfelelnek-e a lobogó szerinti állam által a hajókra előírt, a biztonságos üzemeltetés személyzeti követelményeinek. |
(2) Az STCW-szabályzat A. részével összhangban fel kell mérni a hajó tengerészeinek az STCW-egyezményben előírt őrszolgálati és – adott esetben – védelmi előírások betartására vonatkozó képességét, amennyiben megalapozottan feltételezhető, hogy az adott előírásokat nem tartják be, mivel a következő események valamelyike bekövetkezett:
a) |
a hajó részes egy összeütközésben, zátonyra vagy partra futott; |
b) |
a hajóból útközben, horgonyzáskor vagy a rakpartnál nemzetközi előírás szerint illegális anyag jutott a környezetbe; |
c) |
a hajó az IMO által elfogadott útvonal-kijelölési rendelkezések vagy a biztonságos navigációs gyakorlat és eljárások figyelmen kívül hagyásával, hibásan vagy a biztonságot veszélyeztető módon manőverezett; |
d) |
a hajót más tekintetben oly módon üzemeltetik, hogy a személyekre, tulajdonra vagy a környezetre veszélyt jelent, vagy veszélyezteti a biztonságot; |
e) |
valamely bizonyítványt csalással szereztek meg, vagy a bizonyítvány tulajdonosa nem azonos azzal a személlyel, akinek részére a bizonyítványt eredetileg kiállították; |
f) |
a hajó olyan ország lobogója alatt hajózik, amely nem ratifikálta az STCW-egyezményt, vagy olyan parancsnoka, tisztje vagy személyzeti állományú tagja van, aki az STCW-egyezményt nem ratifikált harmadik ország által kibocsátott bizonyítvánnyal rendelkezik. |
(3) A bizonyítvány ellenőrzése mellett, a (2) bekezdés szerinti értékelés részeként előírható a tengerész részére, hogy bizonyítsa alkalmasságát beosztási helyére. E bizonyítás során ellenőrizhető az őrszolgálati előírásokra vonatkozó működési követelmények teljesítése, illetve az, hogy a tengerész tud-e vészhelyzetekben a képesítéséhez mérten megfelelően reagálni.
25. cikk
A hajó feltartóztatása
A 2009/16/EK irányelv érintése nélkül, egy hajó valamely tagállam által történő feltartóztatása ezen irányelv szerint csak az alábbi, a kikötő szerint illetékes állam ellenőrzését végző tisztviselők által a személyre, tulajdonra vagy környezetre veszélyesnek ítélt hiányosságokon alapulhat:
a) |
azok a tengerészek, akiknek bizonyítvánnyal kellene rendelkezniük, nem rendelkeznek a szükséges bizonyítvánnyal, nem rendelkeznek érvényes felmentéssel, illetve nem tudják okirattal igazolni, hogy kérvényt nyújtottak be az elismerést igazoló érvényesítés iránt a lobogó szerinti állam hatóságaihoz; |
b) |
nem tartják be a lobogó szerinti állam által a hajókra előírt biztonságos üzemeltetés személyzeti követelményeit; |
c) |
nem tartják be a lobogó szerinti államnak az adott hajóra előírt navigációs vagy gépüzemi őrszolgálati rendjét; |
d) |
őrszolgálat alatt nincs jelen olyan személy, aki képesítéssel rendelkezik a biztonságos navigáció, biztonsági rádiókommunikáció vagy a tengeri környezetszennyezés megelőzése alapvető eszközeinek működtetéséhez; |
e) |
nem tudják igazolni a tengerészek beosztás szerinti kötelességeire vonatkozó szakmai jártasságot a hajó biztonsága és a környezetszennyezés megelőzése tekintetében; |
f) |
az út kezdetén az első őrszolgálatra és a következő őrszolgálati váltásokra nem tudnak megfelelő számú, kipihent és szolgálatra egyébként is alkalmas személyeket biztosítani. |
26. cikk
Az ezen irányelvnek való megfelelés rendszeres ellenőrzése
A Bizottság – az Európai Unió működéséről szóló szerződés 258. cikke szerinti hatáskörének érintése nélkül – az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségével rendszeresen és legalább ötéves időközönként ellenőrzi, hogy a tagállamok megfelelnek-e az ezen irányelv által megállapított minimumkövetelményeknek.
27. cikk
Statisztikai célú információk
(1) A tagállamok a 21. cikk (8) bekezdésének és a 22. cikk (2) bekezdésének alkalmazásakor, valamint a tagállamok és a Bizottság általi szakpolitikai döntéshozatal céljából történő felhasználás érdekében közlik a Bizottsággal a III. mellékletben említett információkat.
(2) A tagállamok évente, elektronikus formátumban bocsátják a Bizottság rendelkezésére ezeket az információkat, amelyeknek tartalmazniuk kell a megelőző év december 31-ig nyilvántartásba vett adatokat. A nyers adatok formájában rendelkezésre álló információk tulajdonjoga a tagállamoknál marad. Az ezen információk alapján készített és feldolgozott statisztikát az 1406/2002/EK rendelet 4. cikkének az átláthatóságról és az adatvédelemről szóló rendelkezéseivel összhangban nyilvánosan hozzáférhetővé kell tenni.
(3) A személyes adatok védelmének biztosítása érdekében a tagállamoknak – a Bizottság által rendelkezésre bocsátott vagy jóváhagyott szoftver felhasználásával – a III. mellékletben meghatározott valamennyi személyes információt anonimizálniuk kell. A Bizottság csak az említett anonimizált információkat használhatja.
(4) A tagállamok és a Bizottság gondoskodnak arról, hogy az ilyen információk gyűjtésére, benyújtására, tárolására, elemzésére és terjesztésére vonatkozó intézkedéseket úgy dolgozzák ki, hogy a statisztikai elemzés lehetővé váljon.
Az első albekezdés végrehajtása céljából a Bizottság részletes intézkedéseket fogad el a statisztikai adatok megfelelő kezelésének biztosításához szükséges technikai követelményekre vonatkozóan. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 31. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
28. cikk
Értékelő jelentés
A Bizottság legkésőbb 2024. augusztus 2-ig értékelő jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely többek között javaslatokat foglal magában az említett értékelés fényében meghozandó utóintézkedésekre vonatkozóan. A Bizottság az említett jelentésben elemzi a tagállamok által kiadott tengerészképesítő bizonyítványok kölcsönös elismerési rendszerének végrehajtását, valamint a tengerészek digitális bizonyítványaival kapcsolatos esetleges nemzetközi szintű fejleményeket. A Bizottság értékeli továbbá az európai tengerészeti kiválósági diplomák jövőbeli figyelembevételével kapcsolatos esetleges fejleményeket, a szociális partnerek ajánlásaira támaszkodva.
29. cikk
Módosítás
(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 30. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el ezen irányelv I. melléklete, valamint ezen irányelv vonatkozó rendelkezései annak érdekében történő módosítására vonatkozóan, hogy az említett mellékletet és az említett rendelkezéseket összehangolja az STCW-egyezménynek és az STCW-szabályzat A. részének a módosításaival.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 30. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el ezen irányelv III. mellékletének a tagállamok által bejelentendő információk specifikus és releváns tartalma és részletei tekintetében történő módosítására vonatkozóan, feltéve, hogy e jogi aktusok kizárólag az STCW-egyezmény és az STCW-szabályzat A. része módosításainak figyelembevételére irányulnak, és megfelelnek az adatvédelmi garanciáknak. Ezek a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok nem módosíthatják a 27. cikk (3) bekezdésében foglalt, az adatok anonimizálására vonatkozó rendelkezéseket.
30. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás feltételeit ez a cikk határozza meg.
(2) A Bizottságnak a 4. cikk (14) bekezdésében és a 29. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2019. augusztus 1-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam letelte előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal minden egyes időtartam letelte előtt.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 4. cikk (14) bekezdésében és a 29. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadása előtt a Bizottság a jogalkotás minőségének javításáról szóló, 2016. április 13-i intézményközi megállapodásban foglalt elveknek megfelelően konzultál az egyes tagállamok által kijelölt szakértőkkel.
(5) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(6) A 4. cikk (14) bekezdése és a 29. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
31. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (13) létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
32. cikk
Szankciók
A tagállamok kidolgozzák a 3., 4., 8., 10-16., 18., 19., 20., 23., 24. és 25. cikke valamint az I. melléklet szerint elfogadott nemzeti rendelkezések megsértésére vonatkozó szankciórendszereket, és meghoznak minden szükséges intézkedést ezek végrehajtására. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
33. cikk
A Bizottság tájékoztatása
A tagállamok haladéktalanul közlik a Bizottsággal azokat a rendelkezéseiket, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
Ezekről a Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.
34. cikk
Hatályon kívül helyezés
A IV. melléklet A. részében említett irányelvekkel módosított 2008/106/EK irányelv hatályát veszti, a IV. melléklet B. részében említett irányelveknek a belső jogba történő átültetésére vonatkozó határidőkkel kapcsolatos tagállami kötelezettségeket nem érintve.
A hatályon kívül helyezett irányelvre történő hivatkozásokat ezen irányelvre való hivatkozásnak kell tekinteni, és az V. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
35. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
36. cikk
Az irányelv címzettjei
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2022. június 8-án.
az Európai Parlament részéről
az elnök
R. METSOLA
a Tanács részéről
az elnök
C. BEAUNE
(1) HL C 123., 2021.4.9., 80. o.
(2) Az Európai Parlament 2022. április 5-i álláspontja (a Hivatalos Lapban még nem tették közzé) és a Tanács 2022. május 24-i határozata.
(3) Az Európai Parlament és a Tanács 2008/106/EK irányelve (2008. november 19.) a tengerészek képzésének minimumszintjéről (HL L 323., 2008.12.3., 33. o.).
(4) Lásd a IV. melléklet A. részét.
(5) Az Európai Parlament és a Tanács ajánlása (2009. június 18.) a szakoktatás és szakképzés európai minőségbiztosítási referenciakeretének létrehozásáról (HL C 155., 2009.7.8., 1. o.).
(6) A Tanács 1999/63/EK irányelve (1999. június 21.) az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Szövetsége (ECSA) és a Közlekedési Dolgozók Szakszervezeteinek Szövetsége az Európai Unióban (FST) között, a tengerészek munkaidejének szervezésére vonatkozóan kötött megállapodásról (HL L 167., 1999.7.2., 33. o.).
(7) Az Európai Parlament és a Tanács 1406/2002/EK rendelete (2002. június 27.) az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség létrehozásáról (HL L 208., 2002.8.5., 1. o.).
(8) Az Európai Parlament és a Tanács 2005/36/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a szakmai képesítések elismeréséről (HL L 255., 2005.9.30., 22. o.).
(9) Az Európai Parlament és a Tanács 2005/45/EK irányelve (2005. szeptember 7.) a tagállamok által kiállított tengerészképesítési bizonyítványok kölcsönös elismeréséről és a 2001/25/EK irányelv módosításáról (HL L 255., 2005.9.30., 160. o.).
(10) Az Európai Parlament és a Tanács 2009/16/EK irányelve (2009. április 23.) a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről (HL L 131., 2009.5.28., 57. o.).
(11) HL L 123., 2016.5.12., 1. o.
(12) Az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendelete (2011. február 16.) a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról (HL L 55., 2011.2.28., 13. o.).
(13) Az Európai Parlament és a Tanács 2099/2002/EK rendelete (2002. november 5.) a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) létrehozásáról, valamint a tengeri közlekedés biztonságáról és a hajókról történő szennyezés megelőzéséről szóló rendeletek módosításáról (HL L 324., 2002.11.29., 1. o.).
I. MELLÉKLET
AZ STCW-EGYEZMÉNYNEK A 3. CIKKBEN EMLÍTETT KÉPZÉSI KÖVETELMÉNYEI
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. |
Az e mellékletben említett szabályokat az STCW-szabályzat A. részében foglalt kötelező rendelkezések egészítik ki, a VIII. fejezet VIII/2. szabályának kivételével.
Egy szabály követelményére történő bármilyen hivatkozás egyben az STCW-szabályzat A. részének megfelelő szakaszára történő hivatkozást is jelent. |
2. |
Az STCW-szabályzat A. része tartalmazza a képesítő bizonyítványok kiadását és újraérvényesítését kérelmező jelöltek által az STCW-egyezmény rendelkezései értelmében igazolandó alkalmassági szinteket. A VII. fejezet alternatív képesítési rendelkezései és a II., III. és IV. fejezet képesítési rendelkezései közötti kapcsolat tisztázására az alkalmassági követelményekben meghatározott képességek esettől függően az alábbi hét funkció szerint csoportosítandók:
a következő felelősségi szinteken:
Az STCW-szabályzat A. részének II., III. és IV. fejezetében meghatározott alkalmassági követelményeket tartalmazó táblázatok alcímek szerint határozzák meg a funkciókat és a felelősségi szinteket. |
II. FEJEZET
PARANCSNOK ÉS FEDÉLZETI SZEMÉLYZET
II/1. szabály
A navigációs őrszolgálatért felelős tisztek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények 500 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú hajókon
1. |
Minden, 500 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú tengerjáró hajón szolgáló, navigációs őrszolgálatért felelős tisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
II/2. szabály
A parancsnokok és az első tisztek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények 500 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú hajókon
3 000 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú hajón szolgáló parancsnok és első tiszt
1. |
A 3 000 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú tengerjáró hajón szolgáló minden parancsnoknak és első tisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
500 és 3 000 közötti bruttó tonnatartalmú hajókon szolgáló parancsnok és első tiszt
3. |
Az 500 és 3 000 közötti bruttó tonnatartalmú tengerjáró hajón szolgáló minden parancsnoknak és első tisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
4. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
II/3. szabály
A navigációs őrszolgálatért felelős tisztek és a parancsnokok képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények az 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb hajókon
Nem part menti utakon közlekedő hajók
1. |
Minden 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb, nem part menti utakon közlekedő tengerjáró hajón szolgáló, navigációs őrszolgálatért felelős tisztnek 500 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú hajóra vonatkozó képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
Minden 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb, nem part menti utakon közlekedő tengerjáró hajón szolgáló parancsnoknak 500 és 3 000 közötti bruttó tonnatartalmú hajón szolgáló parancsnoki képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
Part menti utakon közlekedő hajók
Navigációs őrszolgálatért felelős tiszt
3. |
Minden, part menti utakon közlekedő, 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb tengerjáró hajón szolgáló, navigációs őrszolgálatért felelős tisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
4. |
A part menti utakon közlekedő, 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb tengerjáró hajón szolgáló navigációs őrszolgálatért felelős tiszti képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következőknek:
|
Parancsnok
5. |
A part menti utakon közlekedő, 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb tengerjáró hajókon szolgáló minden parancsnoknak képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
6. |
A part menti utakon közlekedő, 500 bruttó tonnatartalomnál kisebb tengerjáró hajón szolgáló parancsnoki képesítésre pályázó valamennyi személynek meg kell felelnie a következőknek:
|
Mentességek
7. |
Amennyiben az Igazgatás úgy ítéli meg, hogy a hajó mérete és útjának feltételei miatt e szabály és az STCW-szabályzat A-II/3. szakasza követelményeinek teljeskörű alkalmazása észszerűtlen vagy célszerűtlen, az ilyen hajókon vagy hajóosztályban szolgáló parancsnokot és navigációs őrszolgálatért felelős tisztet mentesítheti egyes követelmények alól, szem előtt tartva az ugyanazokon a vizeken esetlegesen közlekedő összes hajó biztonságát. |
II/4. szabály
A navigációs őrszolgálatot ellátó személyzeti állományú tengerészek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
Az 500 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú tengerjáró hajón navigációs őrszolgálatot ellátó minden személyzeti állományú tengerésznek, kivéve a képzésben részt vevő tengerészeket és azokat, akik az őrszolgálatban szaktudást nem igénylő feladatokat látnak el, kötelességei teljesítéséhez megfelelő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 2.2.1. és 2.2.2. pontban előírt tengeri szolgálat, képzés és gyakorlati tapasztalat navigációs őrszolgálati funkciókhoz kapcsolódik, és magában foglalja a szolgálatnak a parancsnok, az őrszolgálatért felelős tiszt vagy egy képzett személyzeti állományú tengerész közvetlen felügyelete alatti ellátását. |
II/5. szabály
A szakképzett fedélzeti személyzeti állományú tengerészek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
Az 500 vagy ennél nagyobb bruttó tonnatartalmú tengerjáró hajón szolgáló minden szakképzett fedélzeti tengerésznek megfelelő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 2012. január 1. előtt kiadott bizonyítványok esetében minden tagállamnak össze kell hasonlítania a szakképzett tengerészektől megkövetelt alkalmassági követelményeket azokkal, amelyeket a bizonyítványhoz az STCW-szabályzat A-II/5. szakasza ír elő, és el kell döntenie, hogy szükséges-e előírni, hogy az ilyen személyzet korszerűsítse képesítéseit. |
III. FEJEZET
GÉPÜZEMI SZOLGÁLAT
III/1. szabály
A személyzettel üzemeltetett géptérben a gépüzemi őrszolgálatért felelős tisztek vagy az időszakosan személyzet nélkül üzemeltetett géptérben ügyeletre kijelölt géptisztek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A 750 kW vagy nagyobb főgépteljesítményű tengerjáró hajón személyzettel üzemeltetett géptérben a gépüzemi őrszolgálatért felelős minden tisztnek vagy az időszakosan személyzet nélkül üzemeltetett géptérben kijelölt minden ügyeletes géptisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
III/2. szabály
A 3 000 kW vagy nagyobb főgépteljesítményű hajón szolgáló gépüzemvezetők és másodgéptisztek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A 3 000 kW vagy nagyobb főgépteljesítményű tengerjáró hajón szolgáló minden gépüzemvezetőnek és másodgéptisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
III/3. szabály
A 750 kW és 3 000 kW közötti főgépteljesítményű hajókon szolgáló gépüzemvezetők és másodgéptisztek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A 750 és 3 000 kW közötti főgépteljesítményű tengerjáró hajókon szolgáló minden gépüzemvezetőnek és másodgéptisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 3 000 kW vagy nagyobb főgépteljesítményű hajókon másodgéptiszti szolgálatra vonatkozó képesítéssel rendelkező valamennyi géptiszt gépüzemvezetőként szolgálhat a 3 000 kW-nál kisebb főgépteljesítményű hajókon, feltéve, hogy a bizonyítványát ilyen tekintetben érvényesítették. |
III/4. szabály
A személyzettel ellátott géptérben őrszolgálat részét képező vagy az időszakosan személyzet nélküli géptérben ügyelet ellátására kijelölt személyzeti állományú gépészek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A 750 kW vagy nagyobb főgépteljesítményű tengerjáró hajókon gépüzemi őrszolgálatot teljesítő vagy időszakosan személyzet nélküli géptérben ügyeletet ellátó minden személyzeti állományú gépésznek, kivéve a képzésben részt vevő ilyen gépészeket és azokat, akik szaktudást nem igénylő feladatot végeznek, a szolgálat ellátásához megfelelő képesítéssel kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 2.2.1. és 2.2.2. pontban előírt tengeri szolgálat, képzés és gyakorlati tapasztalat géptéri őrszolgálati funkciókhoz kapcsolódik, és magában foglalja az ügyelet szakképzett géptiszt vagy szakképzett gépész közvetlen felügyelete alatti ellátását. |
III/5. szabály
A személyzettel ellátott géptérben vagy az időszakosan személyzet nélküli géptérben ügyelet ellátására kijelölt, gépészeti személyzeti állományú tengerészek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A legalább 750 kW főgépteljesítményű tengerjáró hajókon szolgáló valamennyi gépészeti tengerésznek megfelelő képesítéssel kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 2012. január 1. előtt kiadott bizonyítványok esetében minden tagállamnak össze kell hasonlítania a gépüzemi személyzeti állományú tengerészektől megkövetelt alkalmassági követelményeket azokkal, amelyeket a bizonyítványhoz az STCW-szabályzat A-III/5. szakasza ír elő, és el kell döntenie, hogy szükséges-e előírni, hogy az ilyen személyzet korszerűsítse képesítését. |
III/6. szabály
Az elektrotechnikus tisztek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A legalább 750 kW főgépteljesítményű tengerjáró hajón szolgáló minden elektrotechnikus tisztnek képesítő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 2012. január 1. előtt kiadott bizonyítványok esetében minden tagállamnak össze kell hasonlítania az elektrotechnikus tisztektől megkövetelt alkalmassági követelményeket azokkal, amelyeket a bizonyítványhoz az STCW-szabályzat A-III/6. szakasza ír elő, és el kell döntenie, hogy szükséges-e előírni, hogy az ilyen személyzet korszerűsítse képesítését. |
4. |
Az 1-3. pont követelményei ellenére a megfelelően képzett személyt a tagállam alkalmasnak ítélheti az A-III/6. szakaszban foglalt bizonyos funkciók ellátására. |
III/7. szabály
Az elektrotechnikus személyzeti állományú tengerészek képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A legalább 750 kW főgépteljesítményű tengerjáró hajókon szolgáló, elektrotechnikai feladatokat ellátó valamennyi személyzeti állományú tengerésznek megfelelő képesítéssel kell rendelkeznie. |
2. |
A képesítésre pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
3. |
A 2012. január 1. előtt kiadott bizonyítványok esetében minden tagállamnak össze kell hasonlítania az elektrotechnikus személyzeti állományú tengerészektől megkövetelt alkalmassági követelményeket azokkal, amelyeket a bizonyítványhoz az STCW-szabályzat A-III/7. szakasza ír elő, és el kell döntenie, hogy szükséges-e előírni, hogy az ilyen személyzet korszerűsítse képesítését. |
4. |
Az 1-3. pont követelményei ellenére a megfelelően képzett személyt a tagállam alkalmasnak ítélheti az A-III/7. szakaszban foglalt bizonyos funkciók ellátására. |
IV. FEJEZET
RÁDIÓKOMMUNIKÁCIÓ ÉS RÁDIÓKEZELŐK
Magyarázó megjegyzés
A rádiós őrszolgálatra vonatkozó kötelező rendelkezéseket a Rádiószabályzat és a módosított SOLAS 74 rögzíti. A rádióberendezések karbantartására vonatkozó rendelkezéseket a módosított SOLAS 74, valamint a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet által elfogadott iránymutatások tartalmazzák.
IV/1. szabály
Alkalmazás
1. |
A 2. pont előírásainak kivételével e fejezet rendelkezései azokra a rádiókezelőkre vonatkoznak, akik a módosított SOLAS 74 egyezménnyel összhangban az általános tengeri vészjelző és biztonsági rendszerben (GMDSS) részt vevő hajókon teljesítenek szolgálatot. |
2. |
Az olyan hajókon szolgáló rádiókezelőknek, amelyek nem kötelesek megfelelni a SOLAS 74 IV. fejezetében foglalt, a GMDSS-re vonatkozó rendelkezéseknek, nem kell e fejezet rendelkezéseinek eleget tenniük. Az említett hajókon szolgáló rádiókezelők a Rádiószabályzatnak azonban kötelesek megfelelni. A tagállamok biztosítják, hogy a Rádiószabályzatban az érintett rádiókezelők számára előírt megfelelő bizonyítványokat kiadják vagy elismerjék. |
IV/2. szabály
A GMDSS rádiókezelők képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A rádiós szolgálat ellátásáért felelős vagy azt ellátó, a GMDSS-ben részt vevő hajón szolgáló minden egyes személynek a GMDSS-re vonatkozó megfelelő bizonyítvánnyal kell rendelkeznie, amelyet a tagállam ad ki vagy ismer el a Rádiószabályzat rendelkezései szerint. |
2. |
Ezen túlmenően minden jelöltnek, aki a módosított SOLAS 74 értelmében rádióberendezés használatára kötelezett hajón teljesítendő szolgálathoz e szabály értelmében előírt képesítő bizonyítványra pályázik, meg kell felelnie az alábbiaknak:
|
V. FEJEZET
KÜLÖNLEGES KÉPZÉSI KÖVETELMÉNYEK BIZONYOS HAJÓTÍPUSOKON SZOLGÁLÓ SZEMÉLYZETRE VONATKOZÓAN
V/1-1. szabály
Az olaj- vagy vegyianyag-szállító tartályhajókon szolgáló parancsnokok, tisztek és személyzeti állományú tengerészek képzésére és képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
Az olaj- vagy vegyianyag-szállító tartályhajókon a rakománnyal vagy a rakománykezelő berendezésekkel kapcsolatos szolgálatra vagy feladatokra kijelölt tiszteknek és személyzeti állományú tengerészeknek rendelkezniük kell az olaj- és vegyianyag-szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó alapképzési bizonyítvánnyal. |
2. |
Az olaj- és vegyianyag-szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó alapképzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek teljesítenie kell az STCW-szabályzat A-VI/1. szakaszában foglalt rendelkezéseknek megfelelő alapképzést, továbbá teljesítenie kell a következőket:
|
3. |
Azoknak a parancsnokoknak, gépüzemvezetőknek, első tiszteknek, másodgéptiszteknek és mindazon személyeknek, akik az olajszállító tartályhajókon közvetlenül felelősek a be- és kirakodásért, az út közbeni vagy egyéb rakománykezelésért, a tartálytisztításért vagy a rakományhoz kapcsolódó egyéb műveletekért, az olajszállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
4. |
Az olajszállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek:
|
5. |
Azoknak a parancsnokoknak, gépüzemvezetőknek, első tiszteknek, másodgéptiszteknek és mindazon személyeknek, akik a vegyianyag-szállító tartályhajókon közvetlenül felelősek a be- és kirakodásért, az út közbeni vagy egyéb rakománykezelésért, a tartálytisztításért vagy a rakományhoz kapcsolódó egyéb műveletekért, a vegyianyag-szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
6. |
A vegyianyag-szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek:
|
7. |
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy adott esetben a 2., 4. vagy 6. pont szerinti képzettséggel rendelkező tengerészek számára jártassági bizonyítványt adjanak ki, illetve hogy a meglévő képesítő vagy jártassági bizonyítványukat megfelelően érvényesítsék. |
V/1-2. szabály
A cseppfolyósított gázt szállító tartályhajókon szolgáló parancsnokok, tisztek és személyzeti állományú tengerészek képzésére és képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A cseppfolyósított gázt szállító tartályhajókon a rakománnyal vagy a rakománykezelő berendezésekkel kapcsolatos szolgálatra vagy feladatokra kijelölt tiszteknek és személyzeti állományú tengerészeknek rendelkezniük kell a cseppfolyósított gázt szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó alapképzési bizonyítvánnyal. |
2. |
A cseppfolyósított gázt szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó alapképzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek teljesítenie kell az STCW-szabályzat A-VI/1. szakaszában foglalt rendelkezéseknek megfelelő alapképzést, továbbá teljesítenie kell a következőket:
|
3. |
Azoknak a parancsnokoknak, gépüzemvezetőknek, első tiszteknek, másodgéptiszteknek és mindazon személyeknek, akik a cseppfolyósított gázt szállító tartályhajókon közvetlenül felelősek a be- és kirakodásért, az út közbeni vagy egyéb rakománykezelésért, a tartálytisztításért vagy a rakományhoz kapcsolódó egyéb műveletért, a cseppfolyósított gázt szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
4. |
A cseppfolyósított gázt szállító tartályhajók rakománykezelési műveleteire vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek:
|
5. |
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az adott esetben a 2. vagy 4. pont szerinti képzettséggel rendelkező tengerészek számára jártassági bizonyítványt adjanak ki, illetve hogy a meglévő képesítő vagy jártassági bizonyítványukat megfelelően érvényesítsék. |
V/2. szabály
A személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokok, tisztek, személyzeti állományú tengerészek és egyéb személyzet képzésére és képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
Ez a szabály a nemzetközi utakon közlekedő személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokokra, tisztekre, személyzeti állományú tengerészekre és egyéb személyzetre alkalmazandó. E követelményeknek a belföldi utakon közlekedő személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő személyzetre való alkalmazhatóságát a tagállamok határozzák meg. |
2. |
A fedélzeten végzendő feladataik kijelölése előtt a személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő összes személynek eleget kell tennie az STCW-szabályzat A-VI/1. szakaszának (1) bekezdésében foglalt követelményeknek. |
3. |
A személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokoknak, tiszteknek, személyzeti állományú tengerészeknek és egyéb személyzetnek a szolgálati minőségüknek, feladataiknak és felelősségi körüknek megfelelő, az 5-9. pontban előírt képzést és bevezető képzést kell elvégezniük. |
4. |
Azoknak a parancsnokoknak, tiszteknek, személyzeti állományú tengerészeknek és egyéb személyzetnek, akiknek a 7. 8. és 9. pontnak megfelelően képzést kell teljesíteniük, öt évet nem meghaladó időközönként megfelelő ismeretfelújító képzésen kell részt venniük, vagy igazolniuk kell, hogy a megelőző öt évben teljesítették az előírt alkalmassági követelményeket. |
5. |
A személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő személyzetnek az STCW-szabályzat A-V/2. szakaszának (1) bekezdésében meghatározott szolgálati minősége, feladatai és felelősségi köre szempontjából megfelelő, személyszállító hajókra vonatkozó vészhelyzeti bevezető képzést kell elvégeznie. |
6. |
A személyszállító hajókon az utasok számára az utastérben közvetlen szolgáltatást nyújtó személyzetnek az STCW-szabályzat A-V/2. szakaszának (2) bekezdése szerinti biztonsági képzést kell elvégeznie. |
7. |
Az e melléklet II., III. és VII. fejezetének megfelelően képesítést szerzett parancsnokoknak, tiszteknek és személyzeti állományú tengerészeknek, valamint a riadójegyzék szerint a személyszállító hajók fedélzetén az utasok számára vészhelyzeti segítségnyújtásra kijelölt egyéb személyzetnek az STCW-szabályzat A-V/2. szakaszának (3) bekezdésében meghatározott, személyszállító hajókon történő tömegirányításra vonatkozó képzést kell elvégezniük. |
8. |
A parancsnokoknak, gépüzemvezetőknek, első tiszteknek, másodgéptiszteknek és mindazon személyeknek, akik a riadójegyzék szerint személyszállító hajók fedélzetén vészhelyzetben felelősséget viselnek az utasok biztonságáért, az STCW-szabályzat A-V/2. szakaszának (4) bekezdésében meghatározott, válságkezelésre és emberi viselkedésre vonatkozó, jóváhagyott képzést kell elvégezniük. |
9. |
A ro-ro személyszállító hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokoknak, gépüzemvezetőknek, első tiszteknek, másodgéptiszteknek és minden, az utasok be- és kiszállításáért, a be- és kirakodásért vagy a rakomány rögzítéséért, vagy a hajótest nyílásainak lezárásáért közvetlenül felelős, kijelölt személynek az STCW-szabályzat A-V/2. szakaszának (5) bekezdésében meghatározott, az utasbiztonságra, a rakománybiztonságra és a hajótest sértetlenségére vonatkozó, jóváhagyott képzést kell elvégezniük. |
10. |
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy az elvégzett képzést tanúsító okmányokat a 6–9. ponttal összhangban megfeleltnek minősített minden személy számára kiadják. |
V/3. szabály
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokok, tisztek, személyzeti állományú tengerészek és egyéb személyzet képzésére és képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
Ez a szabály az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokokra, tisztekre, személyzeti állományú tengerészekre és egyéb személyzetre alkalmazandó. |
2. |
A tengerészeknek, mielőtt az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon fedélzeti feladatokra kerülnének beosztásra, el kell végezniük a szolgálati minőségüknek, feladataiknak és felelősségi körüknek megfelelő, a 4-9. pontban előírt képzést. |
3. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon szolgálatot teljesítő valamennyi tengerésznek a fedélzeti feladatokra történő beosztása előtt az ezen irányelv 15. cikke (1) bekezdésének d) pontjában foglaltak szerinti, a hajóra és a felszerelésekre vonatkozó, megfelelő bevezető képzésben kell részesülnie. |
4. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon lévő tüzelő- és üzemanyag felügyeletével és felhasználásával vagy az azzal kapcsolatos vészhelyzet-elhárítással összefüggésben kijelölt biztonsági feladatokért felelős tengerészeknek az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon teljesített szolgálatra vonatkozó alapképzés elvégzését tanúsító bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
5. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon teljesítendő szolgálatra vonatkozó alapképzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek el kell végeznie az STCW-szabályzat A-V/3. szakaszának (1) bekezdésében foglalt rendelkezéseknek megfelelő alapképzést. |
6. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon lévő tüzelő- és üzemanyag felügyeletével és felhasználásával vagy az azzal kapcsolatos vészhelyzet-elhárítással összefüggésben kijelölt biztonsági feladatokért felelős tengerészek, akik a cseppfolyósított gázt szállító tartályhajókra vonatkozó V/1-2. szabály 2. és 5. pontjával, vagy 4. és 5. pontjával összhangban képesítést és bizonyítványt szereztek, úgy tekintendők, hogy eleget tesznek az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon teljesítendő szolgálatra vonatkozó alapképzés tekintetében az STCW-szabályzat A-V/3. szakaszának (1) bekezdésében meghatározott követelményeknek. |
7. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon lévő tüzelő- és üzemanyagok, valamint tüzelő- és üzemanyagrendszerek felügyeletéért és felhasználásáért közvetlenül felelős parancsnokoknak, géptiszteknek és minden személyzetnek az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon teljesítendő szolgálatra vonatkozó emelt szintű képzést tanúsító bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
8. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon teljesítendő szolgálatra vonatkozó emelt szintű képzést tanúsító bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek a 4. pontban ismertetett jártassági bizonyítvány megszerzése mellett a következő követelményeket kell teljesítenie:
|
9. |
Az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon lévő tüzelő- és üzemanyagok felügyeletéért és felhasználásáért közvetlenül felelős parancsnokok, géptisztek és mindazon személyek, akik az STCW-szabályzat cseppfolyósított gázt szállító tartályhajókra vonatkozó A–V/1-2. szakaszának (2) bekezdésében meghatározott alkalmassági követelményekkel összhangban képesítést és bizonyítványt szereztek, úgy tekintendők, hogy eleget tesznek az IGF-szabályzat hatálya alá tartozó hajókon teljesítendő szolgálatra vonatkozó emelt szintű képzés tekintetében az STCW-szabályzat A-V/3. szakaszának (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek, amennyiben emellett:
|
10. |
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy – adott esetben – a 4. vagy a 7. pontnak megfelelően képesítést szerzett tengerészek részére jártassági bizonyítványt adjanak ki. |
11. |
A 4. vagy a 7. pontnak megfelelően jártassági bizonyítvánnyal rendelkező tengerészeknek öt évet nem meghaladó időközönként megfelelő ismeretfelújító képzésen kell részt venniük, vagy igazolniuk kell, hogy a megelőző öt évben teljesítették az előírt alkalmassági követelményeket. |
V/4. szabály
A sarkvidéki vizeken üzemelő hajókon szolgálatot teljesítő parancsnokok és fedélzeti tisztek képzésére és képesítésére vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A sarkvidéki vizeken üzemelő hajókon navigációs őrszolgálatért felelős parancsnokoknak, első tiszteknek és tiszteknek – a Sarkvidéki szabályzat előírásai szerinti – a sarkvidéki vizeken üzemelő hajókra vonatkozó alapképzési bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
2. |
A sarkvidéki vizeken üzemelő hajókra vonatkozó alapképzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek a sarkvidéki vizeken üzemelő hajókra vonatkozó, jóváhagyott alapképzést kell elvégeznie, és eleget kell tennie az STCW-szabályzat A-V/4. szakaszának (1) bekezdésében meghatározott alkalmassági követelményeknek. |
3. |
A sarkvidéki vizeken üzemelő hajók parancsnokainak és első tisztjeinek – a Sarkvidéki szabályzat előírásai szerinti – a sarkvidéki vizeken üzemelő hajókra vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítvánnyal kell rendelkezniük. |
4. |
A sarkvidéki vizeken üzemelő hajókra vonatkozó emelt szintű képzési bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek:
|
5. |
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy – adott esetben – a 2. vagy a 4. pontnak megfelelően képesítést szerzett tengerészek részére jártassági bizonyítványt adjanak ki. |
VI. FEJEZET
VÉSZHELYZETI, MUNKAVÉDELMI, VÉDELMI, EGÉSZSÉGÜGYI ÁPOLÁSI ÉS TÚLÉLÉSI FUNKCIÓK
VI/1. szabály
A minden tengerész által teljesítendő bevezető és alapfokú biztonsági képzésre és oktatásra vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A tengerészeknek az STCW-szabályzat A-VI/1. szakaszával összhangban lévő bevezető és alapképzésben vagy oktatásban kell részesülniük, és meg kell felelniük az ott előírt, megfelelő alkalmassági követelményeknek. |
2. |
Amennyiben a kiadandó bizonyítványhoz tartozó képesítésben nem szerepel az alapképzés, jártassági bizonyítványt kell kiadni, amely igazolja, hogy tulajdonosa részesült az alapképzésben. |
VI/2. szabály
Jártassági bizonyítványok túlélési vízi járművek, mentőcsónakok és gyorsjáratú mentőcsónakok személyzete számára történő kiadására vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A túlélési vízi járművekhez és – a gyorsjáratú mentőcsónakok kivételével – a mentőcsónakokhoz szükséges jártassági bizonyítványra pályázó valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
2. |
A gyorsjáratú mentőcsónakok személyzete számára szükséges jártassági bizonyítványt kérelmező valamennyi jelöltnek meg kell felelnie a következő feltételeknek:
|
VI/3. szabály
Emelt szintű tűzoltási képzésre vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A tűzoltási műveletek irányítására kijelölt tengerészeknek sikeresen teljesíteniük kell a tűzoltási technikákkal foglalkozó emelt szintű képzést, különös tekintettel az STCW-szabályzat A-VI/3. szakasza (1)-(4) bekezdésének rendelkezései szerinti szervezési, taktikai és vezetési feladatokra, és meg kell felelniük az abban meghatározott alkalmassági követelményeknek. |
2. |
Amennyiben a kiadandó bizonyítványban nem szerepel az emelt szintű tűzoltási képzés, jártassági bizonyítványt kell kiadni, amely igazolja, hogy tulajdonosa emelt szintű tűzoltási képzésben részesült. |
VI/4. szabály
Az elsősegélyre és egészségügyi ápolásra vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A hajón elsősegélynyújtásra kijelölt tengerészeknek meg kell felelniük az STCW-szabályzat A-VI/4. szakaszának (1), (2) és (3) bekezdésében az egészségügyi elsősegélyre vonatkozóan meghatározott alkalmassági követelményeknek. |
2. |
A hajón egészségügyi ápolásért felelősként kijelölt tengerészeknek meg kell felelniük az STCW-szabályzat A-VI/4. szakaszának (4), (5) és (6) bekezdésében a hajók fedélzetén nyújtott egészségügyi ápolásra vonatkozóan meghatározott alkalmassági követelményeknek. |
3. |
Amennyiben a kiadandó bizonyítványban nem szerepel elsősegélyre vagy egészségügyi ápolásra kiterjedő képzés, jártassági bizonyítványt kell kiadni, amely igazolja, hogy tulajdonosa elsősegély- vagy egészségügyi ápolási képzésben részesült. |
VI/5. szabály
Jártassági bizonyítványok hajóvédelmi tisztek számára történő kiadására vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A hajóvédelmi tiszti jártassági bizonyítványra pályázó minden egyes jelöltnek:
|
2. |
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a jártassági bizonyítványt az e szabályban foglalt rendelkezések alapján megfeleltnek minősített minden személy számára kiadják. |
VI/6. szabály
A minden tengerész által teljesítendő védelmi képzésre és oktatásra vonatkozó kötelező minimumkövetelmények
1. |
A tengerészeknek az STCW-szabályzat A-VI/6. szakaszának (1)-(4) bekezdésének megfelelő védelmi bevezető, illetve a védelemmel kapcsolatos tudatosságot erősítő képzésben vagy oktatásban kell részesülniük, és meg kell felelniük az ott előírt alkalmassági követelményeknek. |
2. |
Amennyiben a védelemmel kapcsolatos tudatosság nem része a kiadott bizonyítványhoz szükséges képesítésnek, jártassági bizonyítványt kell kiadni, amely igazolja, hogy tulajdonosa részesült a védelemmel kapcsolatos tudatosságot erősítő képzésben. |
Védelmi feladatokra kijelölt tengerészek
3. |
A védelmi feladatokra kijelölt tengerészeknek meg kell felelniük az STCW-szabályzat A-VI/6. szakaszának (6), (7) és (8) bekezdésében meghatározott alkalmassági követelményeknek. |
4. |
Amennyiben a kiadandó bizonyítványhoz szükséges képesítésnek nem része a kijelölt védelmi feladatokra vonatkozó képzés, jártassági bizonyítványt kell kiadni, amely igazolja, hogy tulajdonosa részesült a kijelölt védelmi feladatokra vonatkozó képzésben. |
VII. FEJEZET
ALTERNATÍV KÉPESÍTÉS
VII/1. szabály
Alternatív bizonyítványok kiadása
1. |
Az e melléklet II. és III. fejezetében a képesítésre vonatkozóan megállapított követelmények ellenére a tagállamok dönthetnek úgy is, hogy az említett fejezetekben foglalt szabályokban említett bizonyítványoktól eltérő bizonyítványokat adnak ki, vagy ilyenek kiadását engedélyezik, feltéve, hogy:
|
2. |
E fejezet értelmében bizonyítványt csak akkor lehet kiadni, ha a tagállam a Bizottság rendelkezésére bocsátotta az STCW-egyezményben előírt információkat. |
VII/2. szabály
Tengerészek képesítése
Az STCW-szabályzat II. fejezetének A-II/1., A-II/2., A-II/3., A-II/4. vagy A-II/5. táblázatában, vagy III. fejezetének A-III/1., A-III/2., A-III/3., A-III/4. vagy A-III/5 táblázatában, vagy IV. fejezetének A-IV/2. táblázatában meghatározott bármilyen funkciót vagy funkciók csoportját ellátó valamennyi tengerésznek rendelkeznie kell a megfelelő képesítő vagy jártassági bizonyítvánnyal.
VII/3. szabály
Az alternatív bizonyítványok kiadásának alapelvei
1. |
Annak a tagállamnak, amelyik úgy dönt, hogy alternatív bizonyítványokat ad ki, vagy engedélyezi azok kiadását, biztosítania kell a következő alapelvek betartását:
|
2. |
A felcserélhetőség 1. pontban foglalt alapelve szerint biztosítani kell, hogy:
|
3. |
A bizonyítványok e fejezet alapján történő kiadásakor az alábbi alapelveket kell figyelembe venni:
|
4. |
Az 1. és 2. pontban foglalt alapelvek révén biztosítani kell mind a fedélzeti tisztek, mind a géptisztek alkalmasságának szinten tartását. |
II. MELLÉKLET
AZON HARMADIK ORSZÁGOK ELISMERÉSÉNEK KRITÉRIUMAI, AMELYEK A 20. CIKK (2) BEKEZDÉSÉBEN EMLÍTETT BIZONYÍTVÁNYT KIADTÁK, ILLETVE AMELYEK FELÜGYELETE ALATT AZ ILYEN BIZONYÍTVÁNYT KIADTÁK
1. |
A harmadik ország részes fele a STCW-egyezménynek. |
2. |
A harmadik ország a Tengerészeti Biztonsági Bizottság igazolásával bizonyítja, hogy teljeskörűen és hiánytalanul érvényesíti az STCW-egyezmény rendelkezéseit. |
3. |
Az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségével és bármely érintett tagállam esetleges közreműködésével a Bizottság az említett fél értékelése útján – amely értékelés magában foglalhatja a létesítmények és az eljárások vizsgálatát is – megerősítette, hogy az STCW-egyezmény alkalmassági, képzési és képesítési követelményei, valamint a minőségi követelményei tekintetében előírt követelmények teljes mértékben teljesülnek. |
4. |
A tagállamnak megállapodást készít elő az érintett harmadik országgal olyan kötelezettségvállalás tekintetében, mely szerint azonnali tájékoztatási kötelezettség áll fenn az STCW-egyezménnyel összhangban nyújtott képzést vagy képesítést érintő bármely jelentősebb változással kapcsolatban. |
5. |
A tagállam intézkedéseket vezetett be annak biztosítására, hogy azok a tengerészek, akik vezetői funkcióhoz bizonyítványt mutatnak fel elismertetés céljából, kellőképpen ismerjék a tagállam tengerészeti jogszabályainak az engedélyezett funkciókra vonatkozó részeit. |
6. |
Ha valamely tagállam bizonyos tengerészeti oktatási intézmények vizsgálatával akarja kiegészíteni azzal kapcsolatos értékelését, hogy a harmadik ország mennyiben tesz eleget a követelményeknek, akkor az STCW-szabályzat A-I/6. szakaszával összhangban kell eljárnia. |
III. MELLÉKLET
A BIZOTTSÁGGAL STATISZTIKAI CÉLBÓL KÖZLENDŐ INFORMÁCIÓK TÍPUSA
1. |
Az e mellékletre történő hivatkozás esetén valamennyi képesítő bizonyítvány vagy a kiadását igazoló érvényesítés, valamint a más országok által kiadott képesítő bizonyítványok elismerését igazoló valamennyi érvényesítés tekintetében az STCW-szabályzat A-I/2. szakaszának (9) bekezdésében meghatározott következő információkat kell átadni, és ezen adatszolgáltatást a csillaggal jelölt adatok esetében ezen irányelv 27. cikke (3) bekezdésében előírtak szerint anonimizált formában kell biztosítani:
|
2. |
A tagállamok önkéntes alapon tájékoztatással szolgálhatnak az STCW-egyezmény mellékletének II., III. és VII. fejezetével összhangban a személyzeti állomány részére kiadott jártassági bizonyítványokról, amely tájékoztatás tartalmazhatja többek között az alábbi információkat:
|
IV. MELLÉKLET
A. rész
A hatályon kívül helyezett irányelv és módosításai (a 34. cikk szerint)
Az Európai Parlament és a Tanács 2008/106/EK irányelve |
|
Az Európai Parlament és a Tanács 2012/35/EU irányelve |
|
Az Európai Parlament és a Tanács (EU) 2019/1159 irányelve |
Kizárólag az 1. cikk és a melléklet |
B. rész
A belső jogba való átültetésre vonatkozó határidők (a 34. cikk szerint)
Irányelv |
Az átültetés határideje |
2012/35/EU |
2014. július 4., az 1. cikk 5. pontja kivételével 2015. január 4., az 1. cikk 5. pontjára vonatkozóan |
(EU) 2019/1159 |
2021. augusztus 2. |
V. MELLÉKLET
MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT
A 2008/106/EK irányelv |
Ez az irányelv |
1. cikk, bevezető fordulat |
2. cikk, bevezető fordulat |
1. cikk, 1-26. pont |
2. cikk, 1-26. pont |
1. cikk, 28. pont |
2. cikk, 27. pont |
1. cikk, 29. pont |
2. cikk, 28. pont |
1. cikk, 30. pont |
2. cikk, 29. pont |
1. cikk, 31. pont |
2. cikk, 30. pont |
1. cikk, 32. pont |
2. cikk, 31. pont |
1. cikk, 33. pont |
2. cikk, 32. pont |
1. cikk, 34. pont |
2. cikk, 33. pont |
1. cikk, 35. pont |
2. cikk, 34. pont |
1. cikk, 36. pont |
2. cikk, 35. pont |
1. cikk, 37. pont |
2. cikk, 36. pont |
1. cikk, 38. pont |
2. cikk, 37. pont |
1. cikk, 39. pont |
2. cikk, 38. pont |
1. cikk, 40. pont |
2. cikk, 39. pont |
1. cikk, 41. pont |
2. cikk, 40. pont |
1. cikk, 42. pont |
2. cikk, 41. pont |
1. cikk, 43. pont |
2. cikk, 42. pont |
1. cikk, 44. pont |
2. cikk, 43. pont |
1. cikk, 45. pont |
2. cikk, 44. pont |
1. cikk, 46. pont |
2. cikk, 45. pont |
2. és 3. cikk |
1. és 3. cikk |
5. cikk, (1), (2) és (3) bekezdés |
4. cikk, (1), (2) és (3) bekezdés |
5. cikk, (3a) bekezdés |
4. cikk, (4) bekezdés |
5. cikk, (4) bekezdés |
4. cikk, (5) bekezdés |
5. cikk, (5) bekezdés |
4. cikk, (6) bekezdés |
5. cikk, (6) bekezdés |
4. cikk, (7) bekezdés |
5. cikk, (7) bekezdés |
4. cikk, (8) bekezdés |
5. cikk, (8) bekezdés |
4. cikk, (9) bekezdés |
5. cikk, (9) bekezdés |
4. cikk, (10) bekezdés |
5. cikk, (10) bekezdés |
4. cikk, (11) bekezdés |
5. cikk, (11) bekezdés |
4. cikk, (12) bekezdés |
5. cikk, (12) bekezdés |
4. cikk, (13) bekezdés |
5. cikk, (13) bekezdés |
4. cikk, (14) bekezdés |
5a. cikk |
5. cikk |
5b. cikk |
6. cikk |
6. cikk |
7. cikk |
7. cikk, (1) bekezdés |
8. cikk, (1) bekezdés |
7. cikk, (1a) bekezdés |
8. cikk, (2) bekezdés |
7. cikk, (2) bekezdés |
8. cikk, (3) bekezdés |
7. cikk, (3) bekezdés |
8. cikk, (4) bekezdés |
7. cikk, (3a) bekezdés |
8. cikk, (5) bekezdés |
7. cikk, (3b) bekezdés |
8. cikk, (6) bekezdés |
7. cikk, (4) bekezdés |
8. cikk, (7) bekezdés |
8. cikk |
9. cikk |
9. cikk |
10. cikk |
10. cikk |
11. cikk |
11. cikk |
12. cikk |
12. cikk, (1) bekezdés |
13. cikk, (1) bekezdés |
12. cikk, (2) bekezdés |
13. cikk, (2) bekezdés |
12. cikk, (2a) bekezdés |
13. cikk, (3) bekezdés |
12. cikk, (2b) bekezdés |
13. cikk, (4) bekezdés |
12. cikk, (3) bekezdés |
13. cikk, (5) bekezdés |
12. cikk, (3a) bekezdés |
13. cikk, (6) bekezdés |
12. cikk, (4) bekezdés |
13. cikk, (7) bekezdés |
12. cikk, (5) bekezdés |
13. cikk, (8) bekezdés |
13. cikk |
14. cikk |
14. cikk |
15. cikk |
15. cikk |
16. cikk |
16. cikk |
17. cikk |
17. cikk |
18. cikk |
18. cikk |
19. cikk |
19. cikk |
20. cikk |
20. cikk |
21. cikk |
21. cikk |
22. cikk |
22. cikk |
23. cikk |
23. cikk |
24. cikk |
24. cikk |
25. cikk |
25. cikk |
26. cikk |
25a. cikk |
27. cikk |
26. cikk |
28. cikk |
27. cikk |
29. cikk |
27a. cikk |
30. cikk |
28. cikk, (1) bekezdés |
31. cikk, (1) bekezdés |
28. cikk (2) bekezdés, első mondat |
31. cikk, (2) bekezdés, első albekezdés |
28. cikk (2) bekezdés, második mondat |
31. cikk, (2) bekezdés, második albekezdés |
29. cikk |
32. cikk |
30. cikk |
— |
31. cikk |
33. cikk |
32. cikk |
34. cikk |
— |
35. cikk |
34. cikk |
36. cikk |
I. melléklet |
I. melléklet |
II. melléklet |
II. melléklet |
III. melléklet |
IV. melléklet |
IV. melléklet |
V. melléklet |
V. melléklet |
III. melléklet |