This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62008TN0012
Case T-12/08 P: Appeal brought on 4 January 2008 by M against the order of the Civil Service Tribunal delivered on 19 October 2007 in Case F-23/07, M v EMEA
Mål T-12/08 P: Överklagande ingett den 4 januari 2008 av M av det beslut som personaldomstolen meddelade den 19 oktober 2007 i mål F-23/07 – M mot EMEA
Mål T-12/08 P: Överklagande ingett den 4 januari 2008 av M av det beslut som personaldomstolen meddelade den 19 oktober 2007 i mål F-23/07 – M mot EMEA
EUT C 64, 8.3.2008, p. 59–59
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
8.3.2008 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 64/59 |
Överklagande ingett den 4 januari 2008 av M av det beslut som personaldomstolen meddelade den 19 oktober 2007 i mål F-23/07 – M mot EMEA
(Mål T-12/08 P)
(2008/C 64/95)
Rättegångsspråk: franska
Parter
Klagande: M (Broxbourne, Förenade kungariket) (ombud: advokaterna S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis och E. Marchal)
Övrig part i målet: Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA)
Klagandens yrkanden
Klaganden yrkar att förstainstansrätten skall
— |
upphäva personaldomstolens beslut av den 19 oktober 2007 i mål F-23/07, M mot Europeiska läkemedelsmyndigheten, |
— |
ogiltigförklara Europeiska läkemedelsmyndighetens beslut av den 25 oktober 2006 i den del begäran om att överlämna ärendet till invaliditetskommittén avslås, |
— |
ogiltigförklara Europeiska läkemedelsmyndighetens beslut att avslå begäran om ersättning, och |
— |
förplikta motparten att ersätta rättegångskostnaderna vid de två instanserna. |
Grunder och huvudargument
Genom sitt överklagande yrkar klaganden upphävande av personaldomstolens beslut att avvisa talan om ogiltigförklaring av Europeiska läkemyndighetens beslut av den 25 oktober 2006 genom vilket klagandens begäran om tillsättning av en invaliditetskommitté avslogs och om ogiltigförklaring av beslutet av den 31 januari 2007 genom vilket klagandens begäran om ersättning avslogs.
Till stöd för sitt överklagande åberopar klaganden en enda grund som avser att personaldomstolen har åsidosatt gemenskapsrätten. Klaganden gör gällande att personaldomstolen har gjort sig skyldig till en felaktig tolkning av räckvidden av dess talan i första instans och att personaldomstolen följaktligen har dömt utöver vad som yrkats (ultra petita). Klaganden hävdar även att personaldomstolen har åsidosatt artikel 33.1 och 33.2 i anställningsvillkoren för övriga anställda.