This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012PC0369
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on clinical trials on medicinal products for human use, and repealing Directive 2001/20/EC
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG
/* COM/2012/0369 final - 2012/0192 (COD) */
Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om kliniska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG /* COM/2012/0369 final - 2012/0192 (COD) */
MOTIVERING 1. BAKGRUND TILL FÖRSLAGET Kliniska prövningar definieras i
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/20/EG av den 4 april 2001 om
tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar rörande
tillämpning av god klinisk sed vid kliniska prövningar av humanläkemedel[1]. Det är
läkemedelsundersökningar som utförs på människor enligt ett forskningsprotokoll
och där läkemedlen används utanför normal klinisk praxis. Kliniska prövningar utförs i många olika
sammanhang. Såväl ansökningar om godkännande för försäljning av läkemedel som
publikationer i medicinska tidskrifter baseras på data som genererats vid
kliniska prövningar. Kliniska prövningar är därför en oumbärlig del av den
kliniska forskningen, som i sin tur är nödvändig för att man ska kunna utveckla
läkemedel och förbättra vården. Utan kliniska prövningar skulle det inte finnas
några nya läkemedel, ingen vidareutveckling av befintliga läkemedel och ingen
evidensbaserad förbättring av behandling med läkemedel. I EU- och EES-länderna lämnas cirka 4 400
ansökningar om tillstånd för kliniska prövningar in varje år[2]. Ungefär 60 % av de
kliniska prövningarna sponsras av läkemedelsindustrin och 40 % av andra
intressegrupper, till exempel forskare. Cirka 24 % av alla kliniska prövningar
för vilka tillstånd söks i EU är multinationella, dvs. avsedda att utföras i
minst två medlemsstater. Andelen kan tyckas liten, men dessa 24 % omfattar
ungefär 67 % av alla försökspersoner som deltar i kliniska försök. Det här
betyder att i genomsnitt en klinisk prövning med fler än
40 försökspersoner utförs i fler än en medlemsstat. De kliniska prövningar
som bara utförs i en medlemsstat är vanligen småskaliga med låga
rekryteringsmål. Tack vare direktiv 2001/20/EG har säkerheten
och de etiska aspekterna vid kliniska prövningar förbättrats avsevärt i EU och de
data som genereras har blivit mycket tillförlitligare. Direktivet om kliniska
prövningar kan emellertid påstås vara den mest kritiserade EU-lagstiftningen på
läkemedelsområdet. Kritiken kommer från samtliga intressegrupper – patienter,
läkemedelsindustrin och forskare. De tillgängliga uppgifterna stöder kritiken: ·
Antalet ansökningar om kliniska prövningar minskade
med 25 % från 2007 till 2011[3]. ·
Kostnaderna för kliniska prövningar har ökat.
Jämfört med den situation som rådde innan direktiv 2001/20/EG började gälla har
antalet anställda som sponsorerna inom industrin behöver för att handlägga
tillståndsförfarandet för kliniska prövningar fördubblats (107 %). I små
företag har ökningen varit ännu större. För icke-kommersiella sponsorer har de
ökade administrativa kraven på grund av direktiv 2001/20/EG lett till att de
administrativa kostnaderna har ökat med 98 %. Sedan direktiv 2001/20/EG
började gälla har dessutom försäkringspremierna stigit med 800 % för sponsorerna
inom industrin. ·
Den genomsnittliga fristen för att inleda en
klinisk prövning har ökat med 90 % till 152 dagar. Det skulle vara fel att påstå att den minskade
andelen kliniska prövningar uteslutande beror på direktiv 2001/20/EG.
Direktivet har dock haft många direkta konsekvenser för kostnaderna och
genomförbarheten för kliniska prövningar, vilket i sin tur lett till att
verksamheten på detta område avtagit i EU. Andra orsaker (som lönekostnader och
behovet av multinationella studier för att nå rekryteringsmålen) har dessutom förvärrats
på grund av de rättsliga kraven i direktiv 2001/20/EG och de kostnader som
följer av dem. De befintliga bestämmelserna i direktiv
2001/2/EG verkar alltså ha missgynnat kliniska prövningar i Europa.
Kommissionen måste därför agera. 2. RESULTAT AV SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER
OCH KONSEKVENSBEDÖMNING Som en förberedelse för konsekvensbedömningen
av detta förslag höll kommissionen två offentliga samråd. Det första pågick den
9 oktober 2009–8 januari 2010 och det andra den 9 februari–13 maj
2011. Vid båda samråden följdes de allmänna
principerna och miniminormerna för kommissionens samråd med berörda parter.
Kommissionen har offentliggjort svaren i sin helhet och en sammanfattning av
dem. Kommissionen har sedan 2009 också hållit flera
möten med intressegrupper för att ta del av deras synpunkter på hur direktivet
om kliniska prövningar fungerar och diskutera konsekvenserna av olika politiska
alternativ. Den 31 mars 2011 hölls en stor workshop för intressegrupperna,
där man förtydligade vissa punkter i det dokument som utgjorde
diskussionsunderlag för det offentliga samrådet. Kommissionen har gjort konsekvensbedömningen i
enlighet med gällande riktlinjer och har offentliggjort slutsatserna i en
rapport. 3. FÖRSLAGETS RÄTTSLIGA ASPEKTER 3.1. Tillämpningsområde (Kapitel 1
och 2 i förslaget till förordning) Tillämpningsområdet för förslaget till förordning
är i stort sett detsamma som för direktiv 2001/20/EG. Förordningen gäller
endast klinisk prövning av läkemedel, men tillämpningsområdet är mycket brett
genom att endast kliniska prövningar som inte inbegriper intervention är
uteslutna (t.ex. enkäter bland läkare utan ytterligare intervention eller
datautvinning). För icke-interventionsstudier, dvs. säkerhetsstudier som utförs
efter godkännandet och som innehavaren av försäljningsgodkännandet tar
initiativ till, administrerar eller finansierar, antingen på frivillig grund
eller till följd av de skyldigheter som ställs av de behöriga myndigheterna,
fastställs bestämmelser i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av
den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel[4]. 3.2 Tillståndsförfarande och
ansökan (inlämnande, bedömning, beslut – Kapitel 2, 3, 14 och 15 i förslaget
till förordning) I förslaget införs ett nytt tillståndsförfarande
för kliniska prövningar, baserat på följande principer: ·
En enhetlig ansökan, som delvis kodifierar
kommissionens befintliga vägledning i EudraLex volym 10. ·
En enda webbportal för inlämning av ansökan om att
få genomföra en klinisk prövning. Portalen är kopplad till en EU-databas och administreras
av Europeiska kommissionen. Den är gratis för sponsorerna. ·
Ett flexibelt och snabbt bedömningsförfarande utan
ny, centraliserad byråkrati. Bedömningen kontrolleras i huvudsak av medlemsstaterna.
Alla de medlemsstater där sponsorn har för avsikt att genomföra den kliniska
prövningen deltar i bedömningen. ·
En tydlig mekanism för val av en rapporterande
medlemsstat. ·
Tydliga tidsfrister, med en princip om tyst
godkännande för att garantera efterlevnaden. ·
En samordnande och rådgivande grupp som kan
behandla eventuella frågor som uppstår under tillståndsförfarandet. Denna grupp
förvaltas av kommissionen, som också är dess ordförande. ·
En tydlig skillnad mellan de frågor kring vilka
medlemsstaterna samarbetar vid bedömningen och frågor som gäller rent etiska
eller nationella/lokala hänsyn och som varje medlemsstat själv bedömer. ·
Möjligheten för en medlemsstat att i vissa väl
avgränsade fall inte ansluta sig till slutsatserna av en bedömning av en
ansökan om tillstånd för klinisk prövning (”kvalificerad opt-out”). ·
Varje medlemsstat får själv besluta om hur
bedömningen av tillstånd för klinisk prövning ska organiseras och vem som har
befogenhet att utföra bedömningen, förutsatt att de internationella
riktlinjerna om oberoende bedömare följs. ·
Ett snabbt förfarande för utvidgning av en klinisk
prövning till fler medlemsstater. ·
Om en klinisk prövning ändras efter det att
tillståndet har beviljats måste tillstånd ges även för ändringen om, men bara
om, den väsentligt påverkar försökspersonernas säkerhet eller rättigheter eller
tillförlitligheten och robustheten när det gäller de data som genereras vid den
kliniska prövningen. En viktig princip i bestämmelserna om tillstånd
för kliniska prövningar är att det görs tydlig åtskillnad mellan frågor kring
vilka medlemsstaterna ska samarbeta vid bedömningen av ansökan om tillstånd för
klinisk prövning (artikel 6 i förslaget till förordning) och frågor i
vilka medlemsstaterna gör sin egen bedömning (artikel 7 i förslaget till
förordning). Till de senare hör frågor som är nationella (till exempel ansvar),
etiska (till exempel informerat samtycke) eller lokala (till exempel
prövningsställets lämplighet) till sin natur. Att man skiljer på dessa olika frågor påverkar
inte vilket organ i en medlemsstat som gör bedömningen. Förordningen innehåller
inga bestämmelser av betydelse för medlemsstaternas interna beslut om vilka
organ som ska delta i beviljandet av tillstånd för kliniska prövningar och
vilka som inte ska det. Medlemsstaterna får själva besluta om organisationen så
länge tillståndsförfarandet i denna förordning följs. I förslaget till förordning fastställs alltså inte
– i motsats till direktiv 2001/20/EG – vilket eller vilka organ inom en
medlemsstat som ska ge tillstånd (eller inte ge tillstånd för) en klinisk
prövning. Etikkommittéers arbetssätt regleras eller harmoniseras inte och det
föreskrivs inte att etikkommittéerna i EU systematiskt ska samarbeta på praktisk
nivå. Deras uppgifter vid bedömningen begränsas inte heller till rent etiska
frågeställningar (forskning och etik kan inte behandlas separat). Det är i stället upp till medlemsstaterna att
själva bestämma hur de olika uppgifterna fördelas mellan olika organ. Det
viktiga är att medlemsstaterna garanterar oberoende, kvalificerade bedömningar
inom de tidsfrister som fastställs i lagstiftningen. Det är vidare viktigt att
det tydligt framgår vilka frågor som ska behandlas gemensamt av medlemsstaterna
och vilka frågor som är av nationell, lokal eller etisk karaktär och därför ska
behandlas individuellt av varje medlemsstat. Trots denna princip krävs det i förslaget till
förordning att alla ansökningar om kliniska prövningar måste bedömas gemensamt
av ett rimligt antal personer som är oberoende och som tillsammans har
nödvändig kompetens och erfarenhet på de relevanta områdena. Lekmäns synpunkt
ska också beaktas. Förslaget stämmer överens med internationella riktlinjer och
garanterar en grundlig, oberoende och kvalificerad bedömning av ansökningar om
kliniska prövningar i hela EU, utan att inkräkta på medlemsstaterna rätt att
bestämma beslutsgången för ansökningar om kliniska prövningar. 3.3. Koppling till vetenskaplig rådgivning Förutom förordningen om kliniska prövningar kan
lagstiftarna involveras i den kliniska prövningens förberedande fas i samband
med protokollhjälp[5],
det pediatriska prövningsprogrammet[6],
vetenskaplig rådgivning[7]
och säkerhets- eller effektstudier efter det att läkemedlet har godkänts[8] (nedan kallat vetenskaplig
rådgivning). Att man i förslaget till förordning inte ”blandar
samman” vetenskaplig rådgivning och tillstånd för kliniska prövningar har två
anledningar: ·
Att lagstiftaren involveras i samband med
vetenskaplig rådgivning är begreppsmässigt en helt annan sak än beviljande av
tillstånd för kliniska prövningar. Vid vetenskaplig rådgivning fastställs vilka
kliniska data som är önskvärda för att ett godkännande för försäljning
eventuellt ska kunna ges eller för att dess giltighet senare ska förlängas,
medan man vid beviljandet av tillstånd fastställer om en klinisk prövning är godtagbar
med hänsyn till patientens rättigheter och säkerhet och till om data är
tillförlitliga och robusta. Det är fullt möjligt (och det har hänt enstaka
gånger tidigare) att de slutsatser som dras vid dessa två förfaranden är
motstridiga. Även om det med tanke på framtida godkännanden för försäljning kan
vara önskvärt att erhålla vissa kliniska data genom försök på människor är
sådana kliniska prövningar inte nödvändigtvis godtagbara med tanke på
försökspersonernas skydd. ·
Lagstiftningen om kliniska prövningar i EU gäller
kliniska prövningar i teorin, dvs. oavsett om resultaten är tänkta att användas
för framtida ansökningar om godkännande för försäljning eller för något annat
syfte (t.ex. förbättrade behandlingsmetoder, jämförelse av behandling med olika
läkemedel). Vid diskussioner om skillnaden mellan dessa ställs vanligen
kommersiella och akademiska kliniska prövningar mot varandra. Cirka 40 %
av tillståndsansökningarna i EU gäller akademiska kliniska prövningar. Att
”blanda samman” vetenskaplig rådgivning och tillstånd för kliniska prövningar
skulle alltså bara fungera vid en tredjedel av alla kliniska prövningar. Genom
förslaget vill man dock särskilt uppmuntra dessa akademiska kliniska
prövningar. 3.4. Skydd av försökspersoner och
informerat samtycke (kapitel 5 i förslaget till förordning) I enlighet med artikel 3.2 a i EU:s
stadga om de grundläggande rättigheterna måste den berörda personen ge sitt
fria och informerade samtycke till alla interventioner inom biologi och
medicin. EU-lagstiftningen måste vara förenlig med denna princip.
Bestämmelserna om skydd av försökspersoner och om fritt och informerat samtycke
diskuterades utförligt i den lagstiftningsprocess som ledde till direktiv
2001/20/EG. I förslaget till förordning ändras innehållet i dessa bestämmelser
inte i sak, utom när det gäller kliniska prövningar i nödsituationer (se
nedan). När förordningen utarbetades flyttades dock vissa bestämmelser om för
att öka tydligheten och där det var möjligt har de förkortats. Bestämmelserna
om tillståndsförfarandet har till exempel flyttats till kapitel 2 och 3 i
förslaget till förordning och bestämmelserna om skadestånd har flyttats till
kapitel 12. När det gäller kliniska prövningar i
nödsituationer innehåller direktiv 2001/20/EG inga bestämmelser om sådana
brådskande situationer där det är omöjligt att inhämta ett fritt och informerat
samtycke av försökspersonen eller dennes legala ställföreträdare (kliniska
prövningar i nödsituationer). Därför har särskilda bestämmelser om kliniska
prövningar i nödsituationer lagts till, i linje med den befintliga
internationella vägledningen om detta. I fråga om skydd av personuppgifter gäller
bestämmelserna i direktiv 95/46/EG[9]
och förordning (EG) nr 45/2001[10]. Försökspersonernas personuppgifter kommer inte att
lagras i EU-databasen. Det är viktigt att prövarnas personuppgifter, som
får lagras i EU-databasen, sparas i enlighet med det undantag som medges i
artikel 17.3 b i Europaparlamentets och rådets förordning om skydd
för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar
personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (allmän
förordning om uppgiftsskydd). Om det kommer fram att det förekommit fel eller
försummelser vid en klinisk prövning är det till exempel viktigt att kunna
spåra alla de kliniska prövningar där samma prövare har deltagit, även flera år
efter att prövningarna har avslutats. 3.5. Säkerhetsrapportering
(kapitel 7 i förslaget till förordning) Bestämmelserna om säkerhetsrapportering följer
principerna i gällande internationella vägledningar. Jämfört med direktiv
2001/20/EG har bestämmelserna rationaliserats, förenklats och uppdaterats: ·
Prövaren får låta bli att rapportera incidenter
till sponsorn, om rapportering inte krävs enligt prövningsprotokollet. ·
Misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar ska
rapporteras direkt av sponsorn till den europeiska databasen EudraVigilance. ·
Inlämnandet av sponsorns årliga säkerhetsrapport
har förenklats. Säkerhetsrapporter behöver dessutom inte lämnas in för
prövningsläkemedel som har godkänts för försäljning och som används för den
godkända indikationen. För dessa läkemedel gäller de normala reglerna om
säkerhetsövervakning. Närmare bestämmelser om säkerhetsrapportering
finns i bilagan till förslaget till förordning. Genom bestämmelserna kodifieras
delvis de befintliga riktlinjerna[11]
från kommissionen. Detta kommer att göra det lättare att uppdatera befintliga
bestämmelser genom delegerade akter för att anpassa dem till den tekniska
utvecklingen eller till internationella regelverk. Den europeiska databasen EudraVigilance används
redan för den säkerhetsövervakning som sker i enlighet med direktiv 2001/83/EG
och förordning (EG) nr 726/2004. Databasen uppdateras och upprätthålls av
Europeiska läkemedelsmyndigheten. I direktiv 2001/20/EG hänvisas det till
databasen och till att den upprätthålls av Europeiska läkemedelsmyndigheten.
Inga ändringar i detta hänseende görs i förslaget till förordning. 3.6. Den kliniska prövningen
(kapitel 8 i förslaget till förordning) Direktiv 2001/20/EG innehåller förhållandevis få
bestämmelser om själva genomförandet av prövningarna. Bestämmelser om detta
finns dels i kommissionens direktiv 2005/28/EG av den 8 april 2005 om
fastställande av principer och detaljerade riktlinjer för god klinisk sed i
fråga om prövningsläkemedel för humant bruk samt av krav för att få tillstånd
till tillverkning eller import av sådana produkter[12], dels i de riktlinjer som
kommissionen utfärdat. I förslaget till förordning samlas alla dessa
bestämmelser på ett och samma ställe. 3.7. Prövningsläkemedel och
tilläggsläkemedel, tillverkning och märkning (Kapitel 9 och 10 i förslaget till
förordning) Läkemedel avsedda för prövning i anslutning till
forskning och utveckling omfattas inte av direktiv 2001/83/EG, liksom
bestämmelserna om tillverkning, import och märkning. Dessa bestämmelser finns i
direktiv 2001/20/EG, direktiv 2005/28/EG och i kommissionens riktlinjer. I förslaget till förordning samlas alla dessa
bestämmelser på ett och samma ställe. I de nya bestämmelserna utgår man också från
begreppet ”prövningsläkemedel”. Det framgår dock tydligare av de föreslagna nya
bestämmelserna att prövningsmedel redan kan ha godkänts för försäljning och
släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 2001/83/EG. Vid tillämpningen av direktiv 2001/20/EG har det
också visat sig att det behövs tydligare bestämmelser om läkemedel som används
i samband med en klinisk prövning men som inte är prövningsläkemedel. På dessa
tilläggsläkemedel (kallade icke-prövningsläkemedel i kommissionens riktlinjer
för genomförandet) kommer lämpliga tillverknings- och märkningsbestämmelser att
tillämpas. 3.8. Sponsorer, medsponsorer,
kontaktperson i EU (Kapitel 11 i förslaget till förordning) Varje kliniskt försök måste ha en sponsor, dvs. en
fysisk eller juridisk person som tar initiativet till prövningen och ansvarar
för dess genomförande. Denna skyldighet ska inte förväxlas med frågan om
ansvar för skador som patienten lidit. Bestämmelserna om ansvar beror på den
tillämpliga nationella lagstiftningen om ansvar och är oberoende av sponsors
skyldigheter. När det gäller skyldigheter är det att föredra att
varje klinisk prövning bara har en sponsor. Det är det bästa sättet att
säkerställa att all information om hela den kliniska prövningen lämnas till de
organ som övervakar prövningen och att alla nödvändiga åtgärder vidtas. I allt flera fall är det dock informella nätverk
av forskare eller forskningsinstitutioner inom en medlemsstat eller i flera
medlemsstater som tar initiativet till en klinisk prövning. Det är av praktiska
eller juridiska skäl i vissa fall svårt för dessa nätverk att fastställa vem
som ska fungera som ”enda sponsor”. Det kan också finnas praktiska eller
juridiska skäl som gör att nätverken har svårt att tillsammans bilda en
juridisk enhet som fungerar som ”enda sponsor”. För att lösa detta problem införs begreppet
”medsponsor” i förslaget till förordning, utan att man för den skull äventyrar
en effektiv övervakning av den kliniska prövningen. Utgångspunkten är att alla
medsponsorer är ansvariga för hela den kliniska prövningen. I förslaget till
förordning ges emellertid medsponsorerna möjlighet att fördela skyldigheterna i
den kliniska prövningen mellan sig. Även om medsponsorerna delar upp
skyldigheterna är de alla skyldiga att utse en sponsor som kan vidta eventuella
åtgärder som en medlemsstat begär och som kan lämna information om hela den
kliniska prövningen. Sponsorns skyldigheter är oberoende av var denne
är etablerad, vare sig det är i EU eller i ett tredje land. Om sponsorn är
etablerad i ett tredjeland måste en kontaktperson i EU utses så att den
kliniska prövningen kan övervakas effektivt. Alla meddelanden till
kontaktpersonen ska anses som meddelanden till sponsorn. 3.9. Skadestånd (kapitel 12 i
förslaget till förordning) I direktiv 2001/20/EG infördes ett obligatoriskt
krav på försäkring/skadestånd. Detta krav har lett till att kostnaderna och den
administrativa bördan för kliniska prövningar har ökat avsevärt, men det finns
inga belägg för att antalet skadestånd, eller skadeståndsbeloppen, har ökat
efter det att direktivet trädde i kraft. I förslaget till förordning beaktas det faktum att
kliniska prövningar inte alltid utgör en ytterligare risk för försökspersonerna
jämfört med behandling vid normal klinisk praxis. Om det inte finns någon
ytterligare risk, eller om den ytterligare risken är försumbar, är det därför
inte nödvändigt att garantera särskilda skadestånd (i form av försäkring eller
skadeersättning) för den kliniska prövningen. I dessa fall ger läkarens eller
institutionens ansvarsförsäkring eller produktansvarsförsäkringen ett
tillräckligt skydd. I de fall där den kliniska prövningen utgör en
ytterligare risk ska sponsorn enligt förslaget till förordning vara skyldig att
garantera skadestånd – antingen genom försäkring eller genom en
skadeersättningsmekanism. I förslaget till förordning föreskrivs att
medlemsstaterna måste införa en nationell skadeersättningsmekanism utan
vinstsyfte. Detta ska hjälpa i synnerhet icke-kommersiella sponsorer att försäkra
sig mot eventuella skadestånd. Sedan kravet på försäkring/skadestånd infördes i
direktiv 2001/20/EG har icke-kommersiella sponsorer haft stora svårigheter att få
försäkring för skadestånd. 3.10. Inspektioner (kapitel 13 i
förslaget till förordning) Bestämmelserna om inspektioner bygger
huvudsakligen på direktiv 2001/20/EG. När det gäller resurserna för inspektion
utgör förslaget till förordning den rättsliga grunden för anställda vid
kommissionen att utföra kontroller i medlemsstaterna och i tredjeländer inom
ramen för EU-lagstiftningen om humanläkemedel och kliniska prövningar. 3.11. Upphävanden och ikraftträdande
(Kapitel 19 i förslaget till förordning) Förslaget till förordning gäller alla de aspekter
som regleras i direktiv 2001/20/EG. Det direktivet ska därför upphöra att
gälla. För att underlätta övergången från bestämmelserna
i (det införlivade) direktiv 2001/20/EG till denna förordning kommer
bestämmelserna i båda att gälla parallellt i tre år efter det att denna
förordning ska börja tillämpas. Detta kommer att underlätta övergången särskilt
när det gäller delar av tillståndsförfarandet. 3.12 Förenklade regler för kliniska
prövningar med läkemedel som godkänts för försäljning och för
låginterventionsprövningar I förordningen om kliniska prövningar behandlas
två olika risker: risker som gäller försökspersonernas säkerhet och risker som
gäller datans tillförlitlighet. Riskerna för försökspersonernas säkerhet kan
variera kraftigt beroende på följande: ·
Hur stor kunskap och vilka tidigare erfarenheter
man har av prövningsläkemedlet (särskilt huruvida prövningsläkemedlet är
godkänt för försäljning i EU eller inte). ·
Typ av intervention (allt från ett enkelt blodprov
till komplicerad biopsi). Direktiv 2001/20/EG har fått hård kritik för att
det inte i tillräcklig grad tar hänsyn till dessa skillnader i risk. Istället
gäller de skyldigheter och begränsningar som fastställs i direktiv 2001/20/EG i
stort sett oavsett hur stor risken för försökspersonernas säkerhet är. Denna fråga diskuteras ingående i
konsekvensbedömningsrapporten. På basis av konsekvensbedömningen har man i
förslaget till förordning noga beaktat om riskerna är proportionella. 3.13. Förordning som regleringsform Förslaget till rättsakt är en förordning som ska
ersätta direktiv 2001/20/EG. Med en förordning som regleringsform kan man
garantera ett enhetligt förfarande för ansökningar om tillstånd för kliniska
prövningar eller om väsentliga ändringar. Att medlemsstaternas samarbete grundas på ”lika
men ändå olika” nationella bestämmelser genom vilka direktivet införlivats har
visat sig vara problematiskt. Endast genom en förordning kan man garantera att
medlemsstaterna bedömer ansökningarna om tillstånd för kliniska prövningar på
grundval av samma rättsakt, istället för på grundval av olika nationella
införlivandebestämmelser. Detta gäller inte endast hela
tillståndsförfarandet utan också alla de andra frågor som regleras i denna
förordning, till exempel säkerhetsrapportering under kliniska prövningar och
kraven på märkning av läkemedel som används vid kliniska prövningar. Det har också visat sig att medlemsstaterna har tagit
tillfället i akt att införa tilläggskrav i samband med att direktivet
införlivades i den nationella lagstiftningen. Slutligen innebär förordningen en förenkling. Genom
att man ersätter de nationella införlivandebestämmelserna kan de berörda
aktörerna planera och genomföra (även multinationella) kliniska prövningar på
basis av ett enda regelverk i stället för att vara tvungna att ta hänsyn till
ett lapptäcke bestående av 27 olika nationella regelverk. Trots att man valt en förordning som
regleringsform kvarstår dock områden där EU-lagstiftningen kommer att
kompletteras med nationella lagar. Ett exempel på detta är de regler som
tillämpas när man fastställer vem som kan vara legal ställföreträdare för en
försöksperson och regler om ansvar för skador. 3.14. Befogenheter, dubbel rättslig
grund och subsidiaritet Förslaget till förordning grundar sig på artikel 114
i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), precis som
direktiv 2001/20/EG. Dessutom grundas förslaget till förordning på
artikel 168.4 c i EUF-fördraget. Med artikel 114 i EUF-fördraget som grund
syftar förslaget till förordning till att harmonisera regelverket för kliniska
prövningar. Förordningen ska dessutom bidra till en harmonisering av
bestämmelserna om läkemedel som släpps ut på marknaden samt om tillstånd för
detta. Slutligen är målet att harmonisera bestämmelserna för läkemedel som
används vid kliniska prövningar och därmed möjliggöra fri rörlighet för dem
inom unionen. När det gäller harmonisering av bestämmelserna
om kliniska prövningar genomförs praktiskt taget alla större kliniska
prövningar i mer än en medlemsstat. De resultat man får i en klinisk prövning
kan dessutom användas som grund för andra kliniska prövningar. Det är därför
viktigt att se till att bestämmelserna om patientens rättigheter och säkerhet
samt om tillförlitliga och robusta data harmoniseras så att de respekteras i
hela unionen. När det gäller harmonisering av bestämmelserna om läkemedel
i allmänhet innebär harmoniserade regler för kliniska prövningar att det blir möjligt
att hänvisa till resultaten av kliniska prövningar i ansökningar om godkännande
för att släppa ut ett läkemedel på unionsmarknaden, inklusive påföljande
ändringar och förlängning av godkännanden för försäljning som redan beviljats. När det gäller harmonisering av bestämmelserna om läkemedel
som används vid kliniska prövningar bör det påpekas att läkemedel för
prövning i anslutning till forskning och utveckling inte omfattas av
gemenskapsreglerna för humanläkemedel. Dessa läkemedel kan dock ha producerats
i en annan medlemsstat än den där den kliniska prövningen genomförs. Läkemedlen
omfattas därför inte av unionens sekundärrätt, som både säkerställer deras fria
rörlighet och att en hög skyddsnivå bibehålls när det gäller människors hälsa. Den andra rättsliga grunden för förslaget till
förordning är artikel 168.4 c i EUF-fördraget. Syftet är att ställa
höga krav på läkemedels kvalitet och säkerhet. Enligt artiklarna 168.4 och
4.2 k i EUF-fördraget ska unionen – liksom när det gäller artikel 114
i fördraget – ha delad befogenhet med medlemsstaterna i denna fråga, vilket
förverkligas i och med antagandet av förslaget till förordning. Målet med förslaget till förordning är att ställa
höga krav på kvaliteten och säkerheten hos läkemedel i två avseenden: ·
Det ska säkerställa att de data som genereras vid
kliniska prövningar är tillförlitliga och robusta, så att man kan vara viss om
att behandlingar och läkemedel som antas vara säkrare för patienten bygger på
tillförlitliga och robusta kliniska data. Endast i det fall att de data som
ligger till grund för besluten är tillförlitliga och robusta kan lagstiftare,
forskare, industrin och allmänheten fatta korrekta beslut för att säkerställa
läkemedlens kvalitet och säkerhet. De bestämmelser som ska garantera detta
gäller särskilt tillståndsförfarandet, genomförandet av kliniska prövningar och
medlemsstaternas övervakning. ·
Det ska ställa höga krav för att säkerställa
kvaliteten på och säkerheten hos läkemedel som ges till försökspersonerna vid
en klinisk prövning (men med beaktande av att en sådan garanti är begränsad
eftersom det är typiskt för kliniska prövningar att alla fakta inte är
tillgängliga). Läkemedlens kvalitet och säkerhet säkerställs bland annat genom det
tillståndsförfarande som införs genom förslaget till förordning samt genom
bestämmelserna om tillverkning av läkemedel som används vid kliniska
prövningar, om säkerhetsrapportering och om inspektioner. Artikel 168.4 c i EUF-fördraget kan inte
tjäna som enda rättslig grund, utan måste kompletteras med artikel 114, av
följande skäl: ·
Med förslaget till förordning strävar man både
efter att skapa förutsättningar för en välfungerande inre marknad och att ställa
höga kvalitets- och säkerhetskrav på läkemedel. ·
Målet med förslaget till förordning är inte bara
att ställa höga kvalitets- och säkerhetskrav på läkemedel utan också att
försäkra sig om humanläkemedels effekt. Detta garanterar säkerheten för
försökspersonerna i en klinisk prövning och att de får ett verksamt läkemedel
eller en effektiv behandling. Med förordningen vill man också se till att de
data som genereras vid en klinisk prövning är tillförlitliga och robusta inte
bara när det gäller läkemedlets kvalitet och säkerhet utan också när det gäller
läkemedlets effekt. Effekten är dock är en aspekt som inte framgår
explicit av artikel 168.4 c i EUF-fördraget. Denna aspekt på
folkhälsa säkerställs genom artikel 114.3 i fördraget (hög skyddsnivå). Situationer som dessa beaktades inte i
tillräckligt hög grad innan direktiv 2001/20/EG trädde i kraft. Medlemsstaternas
lagar och andra författningar skiljer sig från varandra och innehavarna av
försäljningsgodkännanden har därför varit tvungna att anpassa sina ansökningar
om tillstånd att släppa ut sina läkemedel på marknaden till dessa. Skillnaderna
har också hindrat distributionen av läkemedel. Detta har haft direkta
konsekvenser för genomförandet av den inre marknaden och för dess funktion. Syftet med EU-lagstiftningen om kliniska
prövningar är att tillgodose detta behov. I lagstiftningen fastställs på
unionsnivå vilka förfaranden som måste följas till exempel när det gäller
tillstånd för kliniska prövningar, genomförande av dem, säkerhetsrapportering
samt tillverkning och märkning av läkemedel som används i kliniska prövningar. Vid regleringen av kliniska prövningar utövar
unionen sin delade befogenhet i enlighet med artikel 4.2 i EUF-fördraget. Medlemsstaterna kan inte ändra dessa bestämmelser,
eftersom det strider mot fördraget, utan ändringar kan bara göras av unionen. När det gäller reglering av kliniska prövningar
fastställer fördraget ändå gränser för harmonisering av etiska frågor när det
gäller tillstånd för kliniska prövningar och reglering av dem. De etiska
frågorna gäller bland annat kravet på att inhämta informerat samtycke från
försökspersonen eller den legala ställföreträdaren. Oberoende av hur stor risk
en klinisk prövning kan utgöra för patienten är det ur etisk synpunkt
nödvändigt att inhämta informerat samtycke från försökspersonen eftersom
behandlingen ingår i ett försök. Frågor som gäller informerat samtycke ska
därför inte bedömas i samarbete mellan medlemsstaterna utan individuellt av
varje enskild medlemsstat. Många frågor är också av rent nationell karaktär.
Detta gäller följande: ·
Regler om fastställande av legal ställföreträdare
för en försöksperson som inte kan ge informerat samtycke (t.ex. barn). Reglerna
för detta skiljer sig stort mellan EU-länderna, beroende på nationella seder
och bruk. ·
Regler om omfattningen och kraven när det gäller
ansvar för skador som vållats en försöksperson. Dessa regler är djupt rotade i den
nationella lagstiftningen om medicinskt ansvar. Detta gäller såväl graden av
oaktsamhet (t.ex. strikt ansvar) som reglerna om bevisbörda och om beräkning av
skadans omfattning. Reglering av kliniska prövningar, särskilt
översynen av direktiv 2001/20/EG, är följaktligen förenligt med
subsidiaritetsprincipen, men det finns gränser som fastställs i fördragen och
som måste beaktas. 4. BUDGETKONSEKVENSER Förslaget har följande budgetkonsekvenser: ·
Kostnader för databaserna (engångskostnader och
upprätthållande). ·
Personal vid kommissionen för att övervaka
tillämpningen av förordningen. ·
Kostnader för möten mellan medlemsstaterna i syfte
att se till att tillståndsförfarandet enligt denna förordning fungerar som det
ska. ·
Personal vid kommissionen och övriga kostnader för
de kontroller och inspektioner som unionen ska utföra. Närmare uppgifter om kostnaderna finns i
finansieringsöversikten. En utförlig diskussion om kostnaderna finns i
rapporten från konsekvensbedömningen. Kostnaderna kommer att täckas av anslagen som
tilldelats programmet ”Hälsa för tillväxt” 2014–2020. 2012/0192 (COD) Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om kliniska prövningar av humanläkemedel och
om upphävande av direktiv 2001/20/EG (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 114 och 168.4 c, med beaktande av kommissionens förslag[13], efter översändande av utkastet till
lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och
sociala kommitténs yttrande[14], med beaktande av Regionkommitténs[15] yttrande, efter att ha hört Europeiska
datatillsynsmannen[16], i enlighet med det ordinarie
lagstiftningsförfarandet[17],
och av följande skäl: (1) Vid kliniska prövningar bör
försökspersonernas säkerhet och rättigheter skyddas, och de data som genereras
bör vara tillförlitliga och robusta. (2) För att möjliggöra en
oberoende kontroll av att dessa principer följs bör tillstånd för kliniska
prövningar ges på förhand. (3) Den definition av kliniska
prövningar som finns i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/20/EG av den
4 april 2001 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra
författningar rörande tillämpning av god klinisk sed vid kliniska prövningar av
humanläkemedel[18]
bör förtydligas. Begreppet klinisk prövning bör definieras mer precist genom
att man inför det mer övergripande begreppet klinisk studie, där kliniska
prövningar ingår som en kategori. Denna kategori bör definieras på grundval av
specifika kriterier. Ett sådant förhållningssätt tar hänsyn till
internationella riktlinjer och är i linje med EU:s lagstiftning om läkemedel,
där man skiljer mellan begreppen ”klinisk prövning” och
”icke-interventionsstudie”. (4) Syftet med direktiv
2001/20/EG var att förenkla och harmonisera de administrativa bestämmelserna om
kliniska prövningar i Europeiska unionen. Det har dock visat sig att
regelverket om kliniska prövningar bara har harmoniserats delvis. Detta
försvårar bland annat genomförandet av kliniska prövningar i flera
medlemsstater. Den vetenskapliga utvecklingen tyder dock på att kliniska
prövningar i framtiden kommer att målinriktas på specifika patientpopulationer,
till exempel undergrupper som identifierats med hjälp av genominformation. För
att dessa kliniska prövningar ska omfatta tillräckligt många patienter kan det
bli nödvändigt att involvera flera, eller alla, medlemsstater. De nya
förfarandena för beviljande av tillstånd för kliniska prövningar bör uppmuntra
till att så många medlemsstater som möjligt ingår. För att
ansökningsförfarandena ska förenklas bör inlämning av flera ansökningar med i
stort sett samma information undvikas och ersättas med att en enda ansökan
lämnas in till alla de berörda medlemsstaterna via en webbportal som skapas för
detta ändamål. (5) Erfarenheterna av direktiv
2001/20/EG har också visat att målet att förenkla och harmonisera de
administrativa bestämmelserna om kliniska prövningar i unionen inte kan uppnås
med ett direktiv, utan endast med en förordning som regleringsform. Endast
genom en förordning kan man garantera att medlemsstaterna grundar sin bedömning
av ansökningar om tillstånd för kliniska prövningar på exakt samma kriterier,
istället för på olika nationella införlivandebestämmelser. Detta gäller inte
endast tillståndsförfarandet i sin helhet utan också alla de andra frågor som
regleras i denna förordning, till exempel säkerhetsrapportering under kliniska
prövningar och kraven på märkning av läkemedel som används vid kliniska
prövningar. (6) De berörda medlemsstaterna
bör samarbeta vid bedömningen av ansökningar om tillstånd för klinisk prövning.
Samarbetet bör dock inte omfatta rent nationella frågeställningar, inte heller
etiska aspekter på kliniska prövningar, såsom informerat samtycke. (7) Förfarandet bör vara
flexibelt och effektivt för att undvika att kliniska prövningars start fördröjs
av administrativa skäl. (8) Tidsfristerna för bedömning
av ansökningar som gäller kliniska prövningar bör vara så långa att
dokumentationen hinner granskas, samtidigt som det är viktigt att se till att
nya, innovativa behandlingar snabbt kan tas i bruk och att unionen förblir en
attraktiv plats för genomförande av kliniska prövningar. Mot bakgrund av detta
infördes begreppet tyst godkännande i direktiv 2001/20/EG. För att säkerställa
att tidsfristerna hålls bör detta begrepp bibehållas. Vid ett eventuellt hot
mot folkhälsan bör det vara möjligt för medlemsstaterna att snabbt bedöma och
godkänna en ansökan om klinisk prövning. Därför bör inga minimitidsfrister för
godkännande beviljas. (9) Riskerna för
försökspersonernas säkerhet vid kliniska prövningar har sin grund i två källor,
nämligen prövningsläkemedlet och interventionen. Många kliniska prövningar
innebär dock endast en minimal ytterligare risk för försökspersonens säkerhet
jämfört med normal klinisk praxis. Detta är särskilt fallet när prövningsläkemedlet
redan godkänts för försäljning (dvs. dess kvalitet, säkerhet och effekt har
redan bedömts i samband med att godkännandet för försäljning beviljades) och
när interventionen bara innebär en mycket begränsad ytterligare risk för
försökspersonen jämfört med normal klinisk praxis. Dessa
låginterventionsprövningar har ofta stor betydelse för bedömningen av
standardbehandlingar och standarddiagnoser, vilket optimerar användningen av
läkemedel och därmed bidrar till en hög nivå på folkhälsan. Sådana prövningar
bör vara föremål för mindre stränga bestämmelser, till exempel kortare
tidsfrister för godkännande. (10) Vid bedömning av ansökningar
om kliniska prövningar bör man särskilt beakta den förväntade terapeutiska
nyttan och nyttan för folkhälsan (relevans) samt vilka risker och olägenheter
de innebär för försökspersonen. När det gäller relevans bör flera aspekter
beaktas, bland annat om den kliniska prövningen har rekommenderats eller
föreskrivits av de myndigheter som ansvarar för bedömningen av läkemedel och
som beslutar om de får släppas ut på marknaden. (11) Tillståndsförfarandet bör göra
det möjligt att avbryta bedömningen så att sponsorn kan besvara frågor eller
synpunkter som uppkommit under bedömningen av ansökan. Hur länge
bedömningsförfarandet avbryts bör bero på om det rör sig om en låginterventionsprövning
eller inte. Dessutom bör det säkerställas att det alltid finns tillräckligt med
tid att bedöma de ytterligare uppgifter som lämnats in när bedömningen
återupptas. (12) Vissa aspekter i ansökan om
klinisk prövning gäller nationella eller etiska frågeställningar. Dessa bör
inte bedömas i samarbete med alla berörda medlemsstater. (13) När tillstånd beviljas för
kliniska prövningar bör alla aspekter vad gäller försökspersonernas skydd och
datans tillförlitlighet och robusthet beaktas. Tillståndet att genomföra en
klinisk prövning bör därför ges genom ett enda administrativt beslut från den
berörda medlemsstaten. (14) Den berörda medlemsstaten bör
fastställa vilket eller vilka organ som lämpligen bör delta i bedömningen.
Beslutet beror på den interna organisationen i varje enskild medlemsstat. När
medlemsstaterna fastställer det eller de lämpliga organen bör de se till att
lekmän och patienter bereds möjlighet att delta. De bör också se till att
nödvändig expertis är tillgänglig. Bedömningen bör emellertid alltid göras
gemensamt av ett rimligt antal personer som tillsammans har de kvalifikationer
och den erfarenhet som krävs, i enlighet med internationella riktlinjer. De
personer som bedömer ansökan bör vara oberoende av sponsorn, den institution
som fungerar som prövningsställe och prövarna samt av eventuell annan
otillbörlig påverkan. (15) När sponsorer lämnar in
ansökan om tillstånd för klinisk prövning kan de i praktiken inte alltid säkert
veta i vilka medlemsstater en klinisk prövning slutligen kan komma att
genomföras. Det bör vara möjligt för sponsorer att lämna in en ansökan
uteslutande på grundval av de handlingar som bedömts gemensamt av de
medlemsstater där den kliniska prövningen kanske kommer att genomföras. (16) Sponsorn bör ha rätt att dra
tillbaka ansökan om tillstånd för klinisk prövning. För att garantera att
bedömningsförfarandet är tillförlitligt bör det emellertid bara vara möjligt
att dra tillbaka tillståndsansökan för den kliniska prövningen i sin helhet.
Sponsorn bör kunna lämna in en ny ansökan om tillstånd för klinisk prövning
efter det att en ansökan har dragits tillbaka. (17) För att rekryteringsmålet ska
nås eller av andra skäl kan det hända att sponsorerna vill utvidga den kliniska
prövningen till ytterligare en medlemsstat efter det att det ursprungliga
tillståndet för prövningen gavs. Det bör finnas en särskild tillståndsmekanism
som möjliggör denna utvidgning utan alla de berörda medlemsstaterna som var med
och beslutade om det ursprungliga tillståndet för den kliniska prövningen måste
göra en ny bedömning av ansökan. (18) Det är vanligt att det görs
många ändringar i de kliniska prövningarna efter det att de har beviljats
tillstånd. Ändringarna kan gälla genomförandet, utformningen, metoderna,
prövningsläkemedlet eller tilläggsläkemedlet, prövaren eller prövningsstället.
Om ändringarna väsentligt påverkar försökspersonernas säkerhet eller
rättigheter eller tillförlitligheten och robustheten när det gäller de data som
genereras vid den kliniska prövningen bör de godkännas genom ett liknande
förfarande som det ursprungliga tillståndsförfarandet. (19) Innehållet i ansökan om
tillstånd för klinisk prövning bör harmoniseras för att se till att alla
medlemsstater har tillgång till samma information och för att förenkla
ansökningsförfarandet för kliniska prövningar. (20) För att öka insynen i kliniska
prövningar bör de data från kliniska prövningar som lämnas in som stöd för en
ansökan om klinisk prövning baseras endast på kliniska prövningar som
registrerats i offentliga databaser. (21) Medlemsstaterna bör fastställa
vilka språkkrav som gäller för ansökan. För att se till att bedömningen av
ansökan om tillstånd för klinisk prövning sker smidigt bör medlemsstaterna
överväga att godta att sådana handlingar som inte är avsedda för
försökspersonen kan vara på ett språk som allmänt förstås inom det medicinska
området. (22) I Europeiska unionens stadga
om de grundläggande rättigheterna erkänns respekten för människans värdighet
och rätten till personlig integritet. I stadgan föreskrivs att den berörda
personens fria och informerade samtycke krävs för alla interventioner på det
biologiska och medicinska området. Direktiv 2001/20/EG innehåller omfattande
bestämmelser om skydd av försökspersonerna. Dessa bestämmelser bör finnas kvar.
Bestämmelserna om fastställande av legala ställföreträdare för personer som
inte är beslutskompetenta och för underåriga varierar mellan medlemsstaterna.
Medlemsstaterna bör därför själva få fastställa den legala ställföreträdaren
för personer som inte är beslutskompetenta och för underåriga. (23) Denna förordning bör innehålla
närmare bestämmelser om informerat samtycke i nödsituationer. Det gäller till
exempel fall där patienten drabbats av ett plötsligt livshotande medicinskt
tillstånd på grund av multitrauma, stroke eller hjärtattack och behöver
omedelbar medicinsk intervention. I fall av detta slag kan intervention inom
ramen för en klinisk prövning som redan beviljats tillstånd vara lämplig. Under
vissa omständigheter, till exempel om patienten är medvetslös och en legal
ställföreträdare inte är tillgänglig, är det inte möjligt att inhämta
informerat samtycke före interventionen. I förordningen bör det därför tydligt föreskrivas
att sådana patienter på mycket stränga villkor får tas med i en klinisk
prövning. Den kliniska prövningen bör ha ett direkt samband med det medicinska
tillstånd som är orsaken till att patienten inte kan ge informerat samtycke. Eventuella
invändningar som patienten tidigare haft måste respekteras och försökspersonens
eller den legala ställföreträdarens informerade samtycke bör inhämtas så fort
som möjligt. (24) I enlighet med internationella
riktlinjer bör försökspersonens fria, informerade samtycke vara skriftligt,
utom i exceptionella fall. Samtycket bör grunda sig på tydlig och ändamålsenlig
information som försökspersonen har lätt att förstå. (25) För att patienterna ska kunna
bedöma möjligheten att delta i en klinisk prövning och för att de berörda
medlemsstaterna ska kunna övervaka den kliniska prövningen effektivt bör det
anmälas när den kliniska prövningen startar, när rekryteringen till den
kliniska prövningen avslutas och när den kliniska prövningen slutar. I enlighet
med internationella standarder bör resultaten av den kliniska prövningen
rapporteras till de berörda myndigheterna inom ett år från prövningens slut. (26) För att sponsorn ska kunna
bedöma all potentiellt relevant säkerhetsinformation bör prövaren rapportera
alla allvarliga incidenter till denne. (27) Sponsorn bör bedöma den
information som prövaren lämnat och till läkemedelsmyndigheten rapportera
säkerhetsinformation om allvarliga incidenter som kan utgöra misstänkta
allvarliga och oförutsedda biverkningar. (28) Läkemedelsmyndigheten bör
vidarebefordra denna information till medlemsstaterna så att de kan bedöma den. (29) Medlemmarna i International
Conference on Harmonisation of Technical Requirements for Registration of
Pharmaceuticals for Human Use (nedan kallad ICH) har enats om
detaljerade riktlinjer för god klinisk sed, vilka numera utgör en
internationellt vedertagen standard för utformning, genomförande, registrering
och rapportering av kliniska prövningar, i linje med principerna i
Helsingforsdeklarationen som fastställts av World Medical Association.
När kliniska prövningar utformas, genomförs, registreras och rapporteras kan
detaljerade frågor om lämplig kvalitetsstandard uppstå. I sådana fall bör ICH:s
riktlinjer för god klinisk sed användas som vägledning för tillämpningen av
bestämmelserna i denna förordning, förutsatt att kommissionen inte har gett
någon annan särskild vägledning och att riktlinjerna inte påverkar denna
förordning. (30) Den kliniska prövningen bör
övervakas tillräckligt noga av sponsorn för att säkerställa att resultaten är
tillförlitliga och robusta. Med beaktande av den kliniska prövningens
karakteristika och respekten för försökspersonens grundläggande rättigheter kan
övervakningen även bidra till försökspersonens säkerhet. Den kliniska
prövningens karakteristiska bör beaktas när det fastställs hur omfattande
övervakningen ska vara. (31) De personer som deltar i
genomförandet av den kliniska prövningen, särskilt prövare och annan hälso- och
sjukvårdpersonal, bör ha tillräcklig kompetens för att utföra sina
arbetsuppgifter i den kliniska prövningen, och den anläggning där den kliniska
prövningen genomförs bör vara lämplig för ändamålet. (32) Beroende på omständigheterna
vid den kliniska prövningen bör det vara möjligt att spåra prövningsläkemedlet
och vissa tilläggsläkemedel för att garantera försökspersonernas säkerhet och
datans tillförlitlighet och robusthet. Av samma skäl bör dessa läkemedel
destrueras om nödvändigt och, beroende på omständigheterna vid den kliniska
prövningen, förvaras i enlighet med särskilda krav. (33) Under en klinisk prövning kan
det hända att sponsorn upptäcker en allvarlig överträdelse av bestämmelserna om
genomförandet av den kliniska prövningen. Detta bör rapporteras till de berörda
medlemsstaterna så att de vid behov kan vidta åtgärder. (34) Utöver rapportering av misstänkta
oförutsedda allvarliga biverkningar kan det finnas andra händelser som är
relevanta med hänsyn till nytta/riskförhållandet och som utan dröjsmål bör
rapporteras till den berörda medlemsstaten. (35) Om en oförutsedd händelse
kräver att en klinisk prövning omgående ändras bör det vara möjligt för
sponsorn och prövaren att vidta brådskande säkerhetsåtgärder utan att vänta på
förhandstillstånd. (36) För att garantera att den
kliniska prövningen genomförs i överensstämmelse med prövningsprotokollet och
för att prövarna ska ha tillräcklig information om de prövningsläkemedel de
administrerar, bör sponsorn förse prövaren med en prövarhandbok. (37) De data som genereras vid den
kliniska prövningen bör registreras, behandlas och lagras på lämpligt sätt så att
man säkerställer att försökspersonens rättigheter och säkerhet tryggas, att de
data som genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta
och att de rapporteras och tolkas korrekt samt att sponsorns övervakning och
medlemsstaternas eller kommissionens inspektioner får effekt. (38) För att kunna visa att
prövningsprotokollet och denna förordning har iakttagits bör sponsorn och
prövaren samla all relevant dokumentation i en prövningspärm för att möjliggöra
en effektiv tillsyn (övervakning utförd av sponsorn och inspektion utförd av
medlemsstaterna och kommissionen). Prövningspärmen bör arkiveras på lämpligt
sätt för att möjliggöra tillsyn efter den kliniska prövningens slut. (39) Läkemedel avsedda för prövning
i anslutning till forskning och utveckling omfattas inte av Europaparlamentets
och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av
gemenskapsregler för humanläkemedel[19].
Bland sådana läkemedel finns läkemedel som används vid kliniska prövningar. De
bör omfattas av särskilda bestämmelser som tar hänsyn till deras
karakteristika. När dessa bestämmelser fastställs bör man skilja mellan
prövningsläkemedel (det läkemedel som testas och dess referensläkemedel,
inbegripet placebo) och tilläggsläkemedel (läkemedel som används vid en klinisk
prövning men inte som prövningsläkemedel) som bakgrundsläkemedel,
provokationsläkemedel, undsättningsläkemedel eller läkemedel som används i
utvärderingen av prövningens utfallsmått. Samtidig läkemedelsbehandling, dvs.
läkemedel som inte har något samband med den kliniska prövningen och som inte
är relevanta för hur prövningen är utformad, bör inte räknas till
tilläggsläkemedel. (40) För att garantera
försökspersonernas säkerhet och att de data som genereras vid den kliniska
prövningen är tillförlitliga och robusta samt för att möjliggöra distribution
av prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel till prövningsställen i hela
unionen bör det fastställas regler om tillverkning och import av både
prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel. Liksom i direktiv 2001/20/EG bör
dessa regler vara förenliga med de befintliga reglerna för god tillverkningssed
för läkemedel som omfattas av direktiv 2001/83/EG. I vissa särskilda fall bör
det vara möjligt att tillåta avsteg från dessa regler i syfte att möjliggöra en
klinisk prövning. De tillämpliga reglerna bör därför medge en viss
flexibilitet, under förutsättning att försökspersonernas säkerhet eller
tillförlitligheten och robustheten hos de data genereras vid den kliniska
prövningen inte äventyras. (41) Prövningsläkemedel och
tilläggsläkemedel bör märkas på lämpligt sätt för att garantera
försökspersonernas säkerhet och att de data som genereras vid den kliniska
prövningen är tillförlitliga och robusta samt för att möjliggöra distribution
av dessa läkemedel till prövningsställen i hela unionen. Reglerna om märkning
bör anpassas efter riskerna för försökspersonernas säkerhet och för
tillförlitligheten och robustheten hos de data som genereras vid den kliniska
prövningen. Om prövningsläkemedlet eller tilläggsläkemedlet redan har godkänts
för försäljning och släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 2001/83/EG
bör i allmänhet ingen ytterligare märkning krävas för oblindade prövningar. Det
finns vidare särskilda läkemedel, till exempel radioaktiva läkemedel som
används som diagnostiska prövningsläkemedel, för vilka de allmänna reglerna om
märkning är olämpliga med tanke på de ytterst kontrollerade förhållanden under
vilka radioaktiva läkemedel används i kliniska prövningar. (42) För att säkerställa en tydlig
ansvarsfördelning infördes begreppet ”sponsor” av en klinisk prövning i
direktiv 2001/20/EG, i enlighet med internationella riktlinjer. Detta begrepp
bör finnas kvar. (43) I praktiken kan det finnas
fria, informella nätverk av forskare eller forskningsinstitutioner som genomför
gemensamma kliniska prövningar. Sådana nätverk bör kunna delta som medsponsorer
i en klinisk prövning. För att inte ansvarsfrågan ska bli lidande vid kliniska
prövningar som har flera sponsorer bör sponsorns skyldigheter enligt denna förordning
gälla för samtliga sponsorer. Medsponsorerna bör dock kunna fördela sponsorns skyldigheter
mellan sig genom avtal. (44) Sponsorn för en klinisk
prövning kan befinna sig i ett tredjeland. För att underlätta tillsyn och
kontroll bör sponsorer i tredjeländer utse en kontaktperson i unionen så att
den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten kan kommunicera med
sponsorn. Kontaktpersonen kan vara en juridisk eller fysisk person. (45) Om försökspersonen vållas
skada under den kliniska prövningen och prövaren eller sponsorn hålls
civilrättsligt eller straffrättsligt ansvarig bör villkoren för ansvaret i
sådana fall, inbegripet frågan om orsakssamband samt skadeståndets och
påföljdernas storlek, regleras i nationell lagstiftning. (46) I kliniska prövningar med
prövningsläkemedel som inte godkänts för försäljning, eller prövningar där
interventionen innebär mer än en obetydlig risk för försökspersonens säkerhet
bör det säkerställas att skadestånd som beslutats i enlighet med tillämplig
lagstiftning betalas ut. (47) För närvarande täcks
skadestånd genom försäkringar. Försäkringen kan täcka skadestånd som sponsorn
och prövaren ska betala till försökspersonen om det konstateras att de är
ansvariga för skadan. Genom försäkringen kan försökspersonen ersättas direkt,
utan att sponsorns eller prövarens ansvar först har fastställts. Erfarenheterna
visar att försäkringsmarknaden är liten och att kostnaderna för försäkring är
oproportionerligt höga. Reglerna om ansvar skiljer sig också avsevärt mellan
medlemsstaterna och det är därför svårt och betungande för sponsorer av
multinationella prövningar att teckna försäkringar i enlighet med dessa
nationella lagar. Varje medlemsstat bör därför införa en nationell
skadeersättningsmekanism genom vilken försökspersonerna kan få ersättning i
enlighet med den egna lagstiftningen. (48) Den berörda medlemsstaten bör
ges rätt att avsluta en klinisk prövning i förtid, att utfärda förbud att
fortsätta prövningen eller att ändra prövningen. (49) För att säkerställa att
bestämmelserna i denna förordning följs bör medlemsstaterna kunna utföra
inspektioner och ha tillräcklig kapacitet för detta. (50) Kommissionen bör kunna
kontrollera att medlemsstaterna korrekt övervakar efterlevnaden av denna
förordning. Kommissionen bör också kunna kontrollera att regelverken i
tredjeländer garanterar att de särskilda bestämmelserna om kliniska prövningar
i tredjeland i denna förordning och i direktiv 2001/83/EG följs. (51) För att rationalisera och
underlätta informationsgången mellan sponsorerna och medlemsstaterna samt
medlemsstaterna emellan bör kommissionen skapa och upprätthålla en databas som
kan nås via en webbportal. (52) Databasen bör innehålla all
relevant information om den kliniska prövningen. Inga personuppgifter om de
försökspersoner som deltar i den kliniska prövningen bör registreras i
databasen. Informationen i databasen bör vara offentlig, om det inte finns
särskilda skäl till att en viss uppgift inte bör offentliggöras i syfte att
skydda enskilda personers rätt till respekt för privatlivet och skydd av
personuppgifter i enlighet med artiklarna 7 och 8 i Europeiska unionens stadga
om de grundläggande rättigheterna. (53) Beslut om tillstånd för
kliniska prövningar kan fattas av flera organ i en medlemsstat. För att
samarbetet mellan medlemsstaterna ska löpa smidigt bör varje medlemsstat utse
en kontaktpunkt. (54) Tillståndsförfarandet i denna
förordning kontrolleras i huvudsak av medlemsstaterna. Kommissionen bör ändå
stödja detta förfarande så att det fungerar väl, i enlighet med denna
förordning. (55) Medlemsstaterna bör ha rätt
att ta ut avgifter för att kunna utföra uppgifterna enligt denna förordning.
Medlemsstaterna bör dock inte kräva att avgifter betalas till flera olika organ
som i en viss medlemsstat bedömer en ansökan om tillstånd för klinisk prövning. (56) För att förutsättningarna för
genomförandet av denna förordning ska vara enhetliga bör kommissionen ges
genomförandebefogenheter att anta genomförandebestämmelser om inspektioner.
Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets
förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande
av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens
utövande av sina genomförandebefogenheter[20]. (57) För att säkerställa att den
information och dokumentation som ingår i ansökan om tillstånd för klinisk
prövning eller väsentlig ändring gör det möjligt att bedöma ansökan mot
bakgrund av den tekniska utvecklingen och de internationella regelverken, och
för att genom ett välfungerande förfarande för säkerhetsrapportering och
detaljerade krav för tillverkning och märkning av läkemedel som används i den
kliniska prövningen säkerställa att skyddet av försökspersonerna är högt och
att de data som genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och
robusta, bör kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet
med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i syfte att
ändra förteckningen över den information och dokumentation som ska ingå i ansökan
om tillstånd för klinisk prövning eller om väsentlig ändring, att ändra praktiska
aspekter när det gäller säkerhetsrapportering i samband med kliniska
prövningar, att anta detaljerade krav för god tillverkningssed och att ändra
förteckningen över den information som ingå i märkningen av läkemedel som
används i en klinisk prövning. Det är särskilt viktigt att kommissionen
genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, även på expertnivå.
Kommissionen bör, då den bereder och utarbetar delegerade akter, se till att
relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och
att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (58) I artikel 4.5 i direktiv
2001/83/EG föreskrivs att nationell lagstiftning som förbjuder eller begränsar
användning av specifika typer av mänskliga celler eller djurceller i princip
inte bör påverkas av det direktivet eller av någon av de förordningar som anges
i det. Inte heller den här förordningen bör påverka nationell lagstiftning som
förbjuder eller begränsar användningen av specifika typer av mänskliga celler
eller djurceller. På samma sätt som enligt direktiv 2001/83/EG bör
medlemsstaterna överlämna uppgifter om sådan nationell lagstiftning till
kommissionen. (59) Europaparlamentets och rådets direktiv
95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med
avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana
uppgifter[21]
gäller behandling av personuppgifter som sker i medlemsstaterna under
överinseende av de behöriga myndigheterna, särskilt de myndigheter som utsetts
av medlemsstaterna, och Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då
gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och
om den fria rörligheten för sådana uppgifter[22]
gäller behandling av personuppgifter som utförs av kommissionen och
läkemedelsmyndigheten inom ramen för denna förordning under överinseende av
Europeiska datatillsynsmannen. (60) Utan att det påverkar tillämpningen
av de nationella systemen för kostnader och ersättning för medicinsk behandling
bör försökspersoner inte behöva betala för prövningsläkemedel. (61) Det tillståndsförfarande som
införs genom denna förordning bör börja tillämpas så fort som möjligt så att
sponsorerna kan utnyttja fördelarna med ett rationaliserat
tillståndsförfarande. För att de omfattande it-funktioner som krävs för
tillståndsförfarandet ska kunna införas på unionsnivå bör det föreskrivas att
en skälig period ska förflyta innan denna förordning börjar gälla. (62) Direktiv 2001/20/EG bör
upphävas så att det bara finns ett regelverk för kliniska prövningar i unionen.
För att underlätta övergången till bestämmelserna i denna förordning bör
sponsorer under en övergångsperiod tillåtas starta och genomföra kliniska
prövningar i enlighet med direktiv 2001/20/EG. (63) Denna förordning är förenlig
med de viktigaste internationella vägledningarna för kliniska prövningar, till
exempel den senaste versionen (2008) av Helsingforsdeklarationen, fastställd av
World Medical Association, och principerna för god klinisk sed som
bygger på Helsingforsdeklarationen. (64) Den rättsliga grunden för
denna förordning är artiklarna 114 och 168.4 c i fördraget om
Europeiska unionens funktionssätt. Syftet med förordningen är att upprätta en
inre marknad för kliniska prövningar och humanläkemedel, med utgångspunkt i ett
högt skydd av hälsan. För att undanröja vanliga betänkligheter vad gäller
läkemedelssäkerhet ställs det i förordningen också höga kvalitets- och
säkerhetskrav på läkemedel. Båda dessa mål eftersträvas samtidigt. De är nära
förknippade med varandra och båda är lika viktiga. När det gäller
artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt harmoniseras
bestämmelserna om kliniska prövningar i unionen genom denna förordning. Detta
säkerställer att den inre marknaden fungerar när det gäller kliniska prövningar
i flera medlemsstater, att de data som genereras vid en klinisk prövning och
som ingår i en ansökan om tillstånd för en annan klinisk prövning eller om
godkännande för utsläppande på marknaden av ett läkemedel godtas i hela unionen
samt att den fria rörligheten för läkemedel som används i kliniska prövningar
förverkligas. När det gäller artikel 168.4 c i fördraget om Europeiska
unionens funktionssätt fastställs i denna förordning höga kvalitets- och
säkerhetskrav på läkemedel genom att man säkerställer att de data som genereras
vid kliniska prövningar är tillförlitliga och robusta, vilket garanterar att de
behandlingar och läkemedel som är avsedda att förbättra vården av patienter
bygger på tillförlitliga och robusta data. De höga krav som ställs i denna
förordning på kvaliteten och säkerheten hos de läkemedel som används i kliniska
prövningar garanterar också säkerheten för försökspersonerna i den kliniska
prövningen. (65) Denna förordning värnar de
grundläggande rättigheter och principer som erkänns bland annat i Europeiska
unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, särskilt människans
värdighet, personlig integritet, barnets rättigheter, respekt för privatlivet
och familjelivet, skydd av personuppgifter och frihet för konsten och
vetenskapen. Dessa rättigheter och principer bör ligga till grund för
medlemsstaternas tillämpning av denna förordning. (66) Eftersom målen för förordningen,
nämligen att säkerställa att data från kliniska försök är tillförlitliga och
robusta och att försökspersonernas säkerhet och rättigheter tryggas i hela
unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de
därför på grund av åtgärdens omfattning bättre kan uppnås på unionsnivå, kan
unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5
i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med
proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad
som är nödvändigt för att uppnå detta mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Kapitel I
Allmänna bestämmelser Artikel 1
Tillämpningsområde Denna förordning ska tillämpas på kliniska
prövningar som genomförs inom unionen. Den ska inte tillämpas på icke-interventionsstudier. Artikel 2
Definitioner I denna förordning ska definitionerna i
direktiv 2001/83/EG av läkemedel, radiofarmakon (radioaktivt
läkemedel), biverkning, allvarlig biverkning, läkemedelsbehållare
och yttre förpackning i artikel 1.2, 1.6, 1.11, 1.12, 1.23 och 1.24
gälla. I denna förordning gäller dessutom följande
definitioner: 1. klinisk studie: varje
undersökning avseende människor vilken genomförs med avsikten att a) upptäcka eller verifiera de kliniska,
farmakologiska eller andra farmakodynamiska effekterna av ett eller flera
läkemedel, b) identifiera eventuella biverkningar av
ett eller flera läkemedel, eller c) studera absorption, distribution,
metabolism och utsöndring av ett eller flera läkemedel, med syftet att säkerställa att de är säkra eller
effektiva. 2. klinisk prövning: klinisk
studie där a) prövningsläkemedlen inte är godkända,
eller b) prövningsläkemedlen enligt protokollet
till den kliniska studien inte används i enlighet med villkoren i godkännandet
för försäljning i den berörda medlemsstaten, eller c) den behandlingsstrategi som ska
tillämpas på försökspersonen fastställs i förväg och inte följer vad som är normal
klinisk praxis i den berörda medlemsstaten, eller d) beslutet att förskriva
prövningsläkemedlet fattas samtidigt som beslutet att inkludera försökspersonen
i den kliniska studien, eller e) förfarandena för diagnostik eller
övervakning utöver normal klinisk praxis ska tillämpas på försökspersonerna. 3. låginterventionsprövning:
klinisk prövning där a) prövningsläkemedlen är godkända, b) prövningsläkemedlen enligt
prövningsprotokollet används i enlighet med villkoren i godkännandet för
försäljning eller deras användning är en standardbehandling i någon av de
berörda medlemsstaterna, och c) de kompletterande förfarandena för
diagnostik eller övervakning inte bidrar mer än minimalt till risken eller
bördan i fråga om försökspersonernas säkerhet jämfört med normal klinisk praxis
i någon av de berörda medlemsstaterna. 4. icke-interventionsstudie:
annan klinisk studie än klinisk prövning. 5. prövningsläkemedel: läkemedel
som håller på att testas eller som används som referens, även ett
placebopreparat, i en klinisk prövning. 6. normal klinisk praxis: den
behandlingsmetod som man vanligen följer för att behandla, förebygga eller
diagnostisera en sjukdom eller en störning. 7. prövningsläkemedel för avancerad
terapi: prövningsläkemedel som är ett läkemedel för avancerad terapi enligt
definitionen i artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG)
nr 1394/2007 [23]. 8. tilläggsläkemedel: läkemedel som används i samband med en klinisk prövning, men inte som
prövningsläkemedel. 9. prövningsläkemedel som är godkänt
för försäljning: läkemedel som godkänts i enlighet med förordning (EG)
nr 726/2004 eller i någon berörd medlemsstat i enlighet med direktiv
2001/83/EG, oberoende av ändringar i märkningen av läkemedlet, som används som
prövningsläkemedel. 10. tilläggsläkemedel som är godkänt
för försäljning: läkemedel som godkänts i enlighet med förordning (EG)
nr 726/2004 eller i någon berörd medlemsstat i enlighet med direktiv
2001/83/EG, oberoende av ändringar i märkningen av läkemedlet, och som används
som tilläggsläkemedel. 11. berörd medlemsstat: den
medlemsstat där en ansökan om tillstånd för en klinisk prövning eller en väsentlig
ändring har lämnats in enligt kapitlen II och III i denna förordning. 12. väsentlig ändring: varje
ändring rörande någon aspekt av den kliniska prövningen som görs efter
underrättelsen om det beslut som avses i artiklarna 8, 14, 19, 20 och 23 och
som sannolikt kommer att ha en betydande inverkan på försökspersonernas
säkerhet eller rättigheter eller på tillförlitligheten och robustheten hos de
data som genereras vid den kliniska prövningen. 13. sponsor: person, företag,
institution eller organisation som ansvarar för att inleda och leda en klinisk
prövning. 14. prövare: person som ansvarar
för genomförandet av en klinisk prövning på ett prövningsställe. 15. försöksperson: person som
deltar i en klinisk prövning och antingen administreras prövningsläkemedlet
eller ingår i en kontrollgrupp. 16. underårig: försöksperson som
enligt lagstiftningen i den berörda medlemsstaten är yngre är den ålder då man
juridiskt sett har behörighet att lämna sitt informerade samtycke. 17. försöksperson som inte är
beslutskompetent: försöksperson som, av andra skäl än den ålder då man
juridiskt sett har behörighet att lämna sitt informerade samtycke, är rättsligt
förhindrad att lämna sitt informerade samtycke enligt lagstiftningen i den
berörda medlemsstaten. 18. legal ställföreträdare: fysisk
eller juridisk person, myndighet eller organ som i enlighet med den berörda
medlemsstatens lagstiftning lämnar sitt informerade samtycke istället för en
försöksperson som inte är beslutskompetent. 19. informerat samtycke: process
genom vilken en försöksperson frivilligt bekräftar sin vilja att delta i en
viss prövning, efter att ha informerats om alla aspekter av prövningen som är
relevanta för försökspersonens beslut att delta. 20. prövningsprotokoll: dokument
som beskriver vilka syften den kliniska prövningen har, hur den är utformad och
vilken metod som ska användas samt vilka statistiska överväganden som gjorts
och hur prövningen är upplagd. 21. tillverkning: fullständig
såväl som partiell tillverkning samt olika processer för att dela upp, förpacka
och märka läkemedel (inklusive blindning). 22. prövningens start: när
rekryteringen av en första potentiell försöksperson inleds, utom om detta
definieras på något annat vis i prövningsprotokollet. 23. prövningens slut: när den
sista försökspersonen gör sitt sista besök, utom om detta definieras på något
annat vis i prövningsprotokollet, 24. tillfälligt avbrott av prövningen:
när genomförandet av en klinisk prövning avbryts av sponsorn, som dock har för
avsikt att återuppta prövningen senare. 25. förbud mot att fortsätta
prövningen: när en medlemsstat avbryter genomförandet av en klinisk
prövning. 26. god klinisk sed: uppsättning
detaljerade etiska och vetenskapliga kvalitetskrav för utformning, utförande,
genomförande, övervakning, granskning, registrering, analys och rapportering av
kliniska prövningar som säkerställer att försökspersonernas rättigheter,
säkerhet och välbefinnande är skyddade, och att de data som genereras vid den
kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta. 27. inspektion: den verksamhet som
bedrivs av en behörig myndighet i form av en officiell granskning av
handlingar, anläggningar, register, åtgärder för kvalitetssäkring och alla
andra resurser som enligt den behöriga myndighetens bedömning har samband med
den kliniska prövningen och som kan finnas på prövningsstället, hos sponsorn
och/eller den organisation som kontrakterats för forskning eller på andra
anläggningar som den behöriga myndigheten anser behöver inspekteras. 28. incident: varje ogynnsam
medicinsk händelse som inträffar hos en försöksperson vid administreringen av
ett läkemedel, men som inte nödvändigtvis har orsakssamband med behandlingen i
fråga. 29. allvarlig incident: varje
ogynnsam medicinsk händelse som oavsett dos medför sjukhusvård eller förlängd
sjukhusvård, orsakar bestående eller betydande invalidisering eller
funktionsnedsättning eller förorsakar en medfödd anomali eller missbildning,
leder till döden eller är livshotande. 30. oförutsedd allvarlig biverkning:
allvarlig biverkning vars art, allvarlighetsgrad eller resultat inte
överensstämmer med referenssäkerhetsinformationen. Vid tillämpningen av denna förordning ska en
försöksperson som omfattas både av definitionen för underårig och av
definitionen för försöksperson som inte är beslutskompetent betraktas
som en försöksperson som inte är beslutskompetent. Artikel 3
Allmän princip En klinisk prövning får endast genomföras om –
försökspersonernas rättigheter, säkerhet och
välbefinnande skyddas, och –
de data som genereras vid den kliniska prövningen är
tillförlitliga och robusta. Kapitel II
Tillståndsförfaranden för kliniska prövningar Artikel 4
Förhandstillstånd För en klinisk prövning ska det krävas
tillstånd i enlighet med detta kapitel. Artikel 5
Inlämnande av ansökan 1. För att få tillstånd ska sponsorn
lämna in en ansökan till den avsedda berörda medlemsstaten via den webbportal
som avses i artikel 77 (nedan kallad EU-portalen). Sponsorn ska föreslå en av de berörda
medlemsstaterna som rapporterande medlemsstat. Om den föreslagna medlemsstaten avböjer att vara
rapporterande medlemsstat, ska den komma överens med en annan medlemsstat om
att den senare ska vara rapporterande medlemsstat. Om ingen berörd medlemsstat
accepterar att vara rapporterande medlemsstat ska den medlemsstat som först
föreslogs vara rapporterande medlemsstat. 2. Senast sex dagar efter det
att ansökan lämnats in ska den medlemsstat som föreslagits som rapporterande
medlemsstat underrätta sponsorn om följande via EU-portalen: a) Om det är den staten själv som är
rapporterande medlemsstat eller om någon annan berörd medlemsstat är
rapporterande medlemsstat. b) Om den kliniska prövningen omfattas av
den här förordningen. c) Om ansökan är fullständig i enlighet med
bilaga I. d) Om den kliniska prövningen betraktas som
en låginterventionsprövning, om detta är vad sponsorn hävdar. 3. Om den medlemsstat som
föreslagits som rapporterande medlemsstat inte har underrättat sponsorn inom
den tidsfrist som avses i punkt 2 ska det anses att den kliniska prövning som
ansökan gäller omfattas av denna förordning, att ansökan är fullständig och att
den kliniska prövningen är en låginterventionsprövning om detta är vad sponsorn
hävdar; vidare ska den föreslagna medlemsstaten vara rapporterande medlemsstat. 4. Om den föreslagna
rapporterande medlemsstaten finner att ansökan inte är fullständig, att den
kliniska prövning som ansökan gäller inte omfattas av denna förordning eller
att den kliniska prövningen inte är en låginterventionsprövning även om detta
är vad sponsorn hävdar, ska den underrätta sponsorn om detta via EU-portalen
och dessutom fastställa en tidsfrist på högst sex dagar inom vilken sponsorn
får lämna synpunkter eller komplettera sin ansökan via EU-portalen. Om sponsorn inte har lämnat några synpunkter eller
kompletterat ansökan inom den tidsfrist som avses i första stycket, ska ansökan
anses återkallad. Om den medlemsstat som föreslagits som
rapporterande medlemsstat inte har underrättat sponsorn enligt punkt 2 a–d
inom tre dagar efter mottagandet av synpunkterna eller den kompletterade ansökan,
ska ansökan anses vara fullständig, den kliniska prövningen ska anses omfattas
av denna förordning, den kliniska prövningen ska betraktas som en
låginterventionsprövning om detta är vad sponsorn hävdar, och den föreslagna
medlemsstaten ska vara rapporterande medlemsstat. 5. Vid tillämpningen av detta
kapitel ska den dag då sponsorn underrättas i enlighet med punkt 2 räknas som
valideringsdatum för ansökan. Om sponsorn inte underrättas ska valideringsdatum
vara den sista dagen av de tidsfrister som avses i punkterna 2 och 4. Artikel 6
Utredningsrapport – Aspekter som omfattas av del I 1. Den rapporterande
medlemsstaten ska bedöma ansökan med beaktande av följande aspekter: a) Överensstämmelse med kapitel V med
avseende på följande: i) Den förväntade terapeutiska nyttan och
folkhälsonyttan med beaktande av –
prövningsläkemedlens karakteristika och kunskapen
om dem, –
den kliniska prövningens relevans med hänsyn till
det nuvarande forskningsläget och till frågan om huruvida den kliniska
prövningen har rekommenderats av eller är ett krav från tillsynsmyndigheter som
ansvarar för bedömning och godkännande av utsläppandet på marknaden av
läkemedel, –
tillförlitligheten och robustheten hos de data som
genereras vid den kliniska prövningen, med hänsyn till statistiska metoder,
prövningens utformning och prövningsmetoder (inklusive urvalsstorlek och
randomisering samt jämförelseläkemedel och utfallsmått). ii) Risker och olägenheter för
försökspersonen med beaktande av –
prövningsläkemedlens och tilläggsläkemedlens karakteristika
och kunskapen om dem, –
interventionens karakteristika i förhållande till
normal klinisk praxis, –
säkerhetsåtgärderna, inklusive bestämmelser för
riskminimeringsåtgärder, övervakning, säkerhetsrapportering och säkerhetsplan,
och –
den risk för försökspersonernas hälsa som det
medicinska tillstånd för vilket prövningsläkemedlet undersöks kan innebära. b) Överensstämmelse med de krav avseende
tillverkning och import av prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel som anges i
kapitel IX. c) Överensstämmelser med de märkningskrav
som anges i kapitel X. d) Prövarhandbokens fullständighet och
korrekthet. 2. Den rapporterande medlemsstaten ska
utarbeta en utredningsrapport. Bedömningen av de aspekter som avses i punkt 1
ska utgöra del I i utredningsrapporten. 3. Utredningsrapporten ska innehålla
någon av följande slutsatser rörande de aspekter som tas upp i del I i utredningsrapporten: a) Den kliniska prövningen får genomföras
mot bakgrund av de krav som fastställs i den här förordningen. b) Den kliniska prövningen får med hänsyn
till de krav som fastställs i den här förordningen genomföras, men endast på
villkor att prövningen uppfyller särskilda villkor som ska anges uttryckligen i
slutsatsen. c) Prövningen får med hänsyn till de krav
som fastställs i denna förordning inte genomföras. 4. Den rapporterande medlemsstaten ska
lämna del I i utredningsrapporten, inklusive dess slutsats, till sponsorn och
till övriga berörda medlemsstater inom följande tidsfrister: a) Senast tio dagar efter valideringsdatum
för låginterventionsprövningar. b) Senast 25 dagar efter valideringsdatum
för andra kliniska prövningar än låginterventionsprövningar: c) Senast 30 dagar efter valideringsdatum
för kliniska prövningar med ett prövningsläkemedel för avancerad terapi. Vid tillämpningen av detta kapitel ska
bedömningsdatum vara den dag då utredningsrapporten lämnas till sponsorn och
övriga berörda medlemsstater. 5. Fram till bedömningsdatum får alla
berörda medlemsstater lämna synpunkter som är relevanta för ansökan till den
rapporterande medlemsstaten. Den rapporterande medlemsstaten ska ta vederbörlig
hänsyn till dessa synpunkter. 6. Den rapporterande medlemsstaten, och
endast den, får mellan valideringsdatum och bedömningsdatum begära in
kompletterande förklaringar från sponsorn med hänsyn till de synpunkter som
avses i punkt 5. I syfte att inhämta dessa kompletterande
förklaringar får den rapporterande medlemsstaten förlänga den tidsfrist som
avses i punkt 4 till högst 10 dagar i fråga om låginterventionsprövningar och
till högst 20 dagar i fråga om andra prövningar än låginterventionsprövningar. Om det när de kompletterande förklaringarna
inkommer återstår mindre än tre dagar av tidsfristen för inlämnande av del I i
utredningsrapporten i fråga om låginterventionsprövningar eller mindre än fem
dagar i fråga om andra prövningar än låginterventionsprövningar, ska
tidsfristen förlängas till tre respektive fem dagar. Om sponsorn inte lämnar kompletterande
förklaringar inom den tidsfrist som den rapporterande medlemsstaten fastställt
i enlighet med andra stycket, ska ansökan anses återkallad. Både begäran om kompletterande förklaringar och de
kompletterande förklaringarna ska lämnas via EU-portalen. 7. Sponsorn får på eget initiativ ändra
innehållet i ansökan endast under tidsperioden mellan valideringsdatum och
bedömningsdatum, och endast om det finns motiverade skäl till det. I sådana
fall får den rapporterande medlemsstaten, beroende på ändringarnas omfattning,
besluta om ett tillfälligt uppehåll på högst 60 dagar i den tidsfrist som avses
i punkt 4. Artikel 7
Utredningsrapport – Aspekter som omfattas av del II 1. Varje berörd medlemsstat ska för
sitt eget territorium bedöma ansökan med avseende på följande aspekter: a) Överensstämmelsen med kraven i kapitel V
i fråga om informerat samtycke. b) Överensstämmelsen med kraven i kapitel V
i fråga om belöning eller ersättning till prövare och försökspersoner. c) Överensstämmelsen med kraven i kapitel V
i fråga om formerna för rekrytering av försökspersoner . d) Överensstämmelsen med direktiv 95/46/EG. e) Överensstämmelsen med artikel 46. f) Överensstämmelsen med artikel 47. g) Överensstämmelsen med artikel 72. h) Överensstämmelsen med tillämpliga regler
för insamling, lagring och framtida användning av biologiska prover från
försökspersonen. Bedömningen av de aspekter som avses i första
stycket ska utgöra del II i utredningsrapporten. 2. Varje berörd medlemsstat ska
slutföra sin bedömning senast tio dagar efter valideringsdatum. Den får av
motiverade skäl och endast inom den tidsfristen begära in kompletterande
förklaringar från sponsorn rörande de aspekter som avses i punkt 1. 3. För att erhålla kompletterande
förklaringar från sponsorn får den berörda medlemsstaten besluta om ett
tillfälligt uppehåll på högst tio dagar i den tidsfrist som anges i punkt 2. Om det när de kompletterande förklaringarna
inkommer återstår mindre än fem dagar av tidsfristen för att slutföra den
bedömning som avses i punkt 1, ska den förlängas till fem dagar. Om sponsorn inte lämnar kompletterande
förklaringar inom den tidsfrist som fastställs av medlemsstaten i enlighet med
första stycket, ska ansökan anses återkallad. Återkallandet ska endast gälla
för den berörda medlemsstaten. Begäran och de kompletterande förklaringarna ska
lämnas via EU-portalen. Artikel 8
Beslut om den kliniska prövningen 1. Varje berörd medlemsstat ska
underrätta sponsorn via EU-portalen om huruvida den kliniska prövningen har
beviljats tillstånd, om den har beviljats tillstånd på vissa villkor eller om
ansökan om tillstånd har avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut
senast tio dagar efter bedömningsdatum eller den sista dagen av den bedömning
som avses i artikel 7, beroende på vilken tidpunkt som infaller senast. 2. Om slutsatsen rörande del I i
den rapporterande medlemsstatens utredningsrapport är att den kliniska
prövningen kan godtas eller kan godtas på vissa villkor, ska den berörda
medlemsstatens slutsats vara densamma som den rapporterande medlemsstatens. Trots vad som sägs i första stycket får en berörd
medlemsstat invända mot den rapporterande medlemsstatens slutsats, dock endast
på följande grunder: a) Betydande skillnader mellan normal
klinisk praxis i den berörda medlemsstaten och i den rapporterande
medlemsstaten vilka skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling
än om man följt normal klinisk praxis. b) Överträdelse av den nationella
lagstiftning som avses i artikel 86. Om den berörda medlemsstaten motsätter sig
slutsatsen på grundval av andra stycket led a, ska den via EU-portalen
meddela sina invändningar, tillsammans med en detaljerad motivering som bygger
på vetenskapliga och socioekonomiska argument samt en sammanfattning av dessa,
till kommissionen, alla medlemsstater och sponsorn. 3. Om, vad gäller del I i
utredningsrapporten, den kliniska prövningen är godtagbar eller kan godtas på
vissa villkor, ska den berörda medlemsstaten i sitt beslut inkludera sin
slutsats om del II i utredningsrapporten. 4. Om den berörda medlemsstaten
inte har underrättat sponsorn om sitt beslut inom de tidsfrister som avses i
punkt 1, ska slutsatsen om del I i utredningsrapporten betraktas som den
berörda medlemsstatens beslut om ansökan om tillstånd för den kliniska
prövningen. 5. De berörda medlemsstaterna
ska inte begära kompletterande förklaringar från sponsorn efter bedömningsdatum. 6. Vid tillämpningen av detta kapitel
ska underrättelsedatum vara den dag då sponsorn underrättas om det beslut som
avses i punkt 1. Om sponsorn inte har underrättats i enlighet med punkt 1 ska
underrättelsedatum vara den sista dagen av den tidsfrist som föreskrivs i punkt
1. Artikel 9
Personer som bedömer ansökan 1. Medlemsstaterna ska se till
att de personer som validerar och bedömer ansökan inte berörs av
intressekonflikter, är oberoende av såväl sponsorn som den institution där
prövningsstället är beläget och de prövare som deltar samt är fri från varje
annan otillbörlig påverkan. 2. Medlemsstaterna ska se till
att bedömningen görs gemensamt av ett rimligt antal personer vilka tillsammans
har nödvändig kompetens och erfarenhet. 3. Vid bedömningen ska man ta
hänsyn till en ståndpunkt som intas av minst en person vars primära
intresseområde inte är vetenskapligt. Vidare ska minst en patients ståndpunkt
beaktas. Artikel 10
Särskilda hänsyn när det gäller sårbara personer 1. Om försökspersonerna är
underåriga ska det vid bedömningen av ansökan om tillstånd för klinisk prövning
tas särskild hänsyn till pediatrisk sakkunskap eller till råd som inhämtats om
kliniska, etiska och psykosociala frågor inom pediatriken. 2. Om försökspersonerna inte är
beslutskompetenta ska det vid bedömningen av ansökan om tillstånd för klinisk
prövning tas särskild hänsyn till sakkunskap om den aktuella sjukdomen och
berörda patientgruppen eller till råd som inhämtats om kliniska, etiska och
psykosociala frågor på det område som den aktuella sjukdomen tillhör och om den
berörda patientgruppen. 3. I ansökningar om tillstånd
för sådana kliniska prövningar som avses i artikel 32 ska särskild hänsyn tas
till de förhållanden under vilka en klinisk prövning genomförs. Artikel 11
Inlämning och bedömning av ansökningar begränsat till aspekter som omfattas av
del I i utredningsrapporten Om sponsorn begär detta ska ansökan om
tillstånd för klinisk prövning, bedömningen och beslutet begränsas till de
aspekter som omfattas av del I i utredningsrapporten. Efter underrättelsen om beslutet om de
aspekter som omfattas av del I i utredningsrapporten får sponsorn ansöka om ett
tillstånd som begränsas till de aspekter som omfattas av del II i
utredningsrapporten. I detta fall ska den ansökan bedömas i enlighet med
artikel 7 och den berörda medlemsstaten ska meddela sitt beslut rörande del II
i utredningsrapporten i enlighet med artikel 8. Artikel 12
Återkallande Sponsorn får återkalla sin ansökan när som
helst fram till bedömningsdatumet. I ett sådant fall ska ansökan återkallas med
avseende på alla berörda medlemsstater. Artikel 13
Ny ansökan Detta kapitel påverkar inte sponsorns
möjligheter att efter ett avslag på en ansökan om tillstånd eller ett
återkallande av en ansökan, lämna in en ansökan om tillstånd i någon annan
berörd medlemsstat. Ansökan ska betraktas som en ny ansökan om tillstånd för en
annan klinisk prövning. Artikel 14
Senare tillägg av en berörd medlemsstat 1. Om sponsorn vill utvidga en
klinisk prövning som beviljats tillstånd till en annan medlemsstat (nedan
kallad ytterligare berörd medlemsstat), ska sponsorn lämna in en ansökan
till denna medlemsstat via EU-portalen. Ansökan kan lämnas in endast efter
underrättelsedatumet för det första tillståndsbeslutet. 2. Den rapporterande
medlemsstaten för den ansökan som avses i punkt 1 ska vara den som var
rapporterande medlemsstat för det inledande tillståndsförfarandet. 3. Den ytterligare berörda
medlemsstaten ska inom följande tidsfrister genom ett enda beslut underrätta
sponsorn via EU-portalen om huruvida den kliniska prövningen har beviljats
tillstånd, om den har godkänts på vissa villkor eller om ansökan om tillstånd
har avslagits: a) Senast 25 dagar efter inlämningsdagen för
den ansökan som avses i punkt 1 i fråga om låginterventionsprövningar. b) Senast 35 dagar efter inlämningsdagen för
den ansökan som avses i punkt 1 i fråga om andra kliniska prövningar än
låginterventionsprövningar. c) Senast 40 dagar efter inlämningsdagen för
den ansökan som avses i punkt 1 i fråga om alla kliniska prövningar av ett
prövningsläkemedel för avancerad terapi. 4. Om den rapporterande
medlemsstatens slutsats vad gäller del I i utredningsrapporten är att den
kliniska prövningen kan godtas eller kan godtas på vissa villkor, ska den
ytterligare berörda medlemsstatens slutsats vara densamma som slutsatsen från
den rapporterande medlemsstat som avses i artikel 6.3. Trots vad som sägs i första stycket får en
ytterligare berörd medlemsstat invända mot den rapporterande medlemsstatens
slutsats, dock endast på följande grunder: a) Betydande skillnader mellan normal
klinisk praxis i den berörda medlemsstaten och i den rapporterande
medlemsstaten vilka skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling
än om man följt normal klinisk praxis. b) Överträdelse av den nationella
lagstiftning som avses i artikel 86. Om den ytterligare berörda medlemsstaten motsätter
sig slutsatsen på grundval av andra stycket led a, ska den via EU-portalen
meddela sina invändningar, tillsammans med en detaljerad motivering som bygger
på vetenskapliga och socioekonomiska argument samt en sammanfattning av dessa,
till kommissionen, till alla medlemsstater och till sponsorn. 5. Mellan inlämningsdagen för
den ansökan som avses i punkt 1 och den dag då relevant tidsfrist enligt punkt
3 utlöper får den ytterligare berörda medlemsstaten underrätta den
rapporterande medlemsstaten om eventuella överväganden rörande ansökan. 6. Den rapporterande
medlemsstaten, och endast den, får mellan inlämningsdagen för den ansökan som
avses i punkt 1 och den dag då relevant tidsfrist enligt punkt 3 utlöper begära
in kompletterande förklaringar från sponsorn rörande del I i
utredningsrapporten, med hänsyn till de överväganden som avses i punkt 5. För att erhålla dessa kompletterande förklaringar
får den rapporterande medlemsstaten förlänga relevant tidsfrist enligt punkt 3
med högst 10 dagar i fråga om låginterventionsprövningar och med högst 20 dagar
i fråga om andra prövningar än låginterventionsprövningar. Om det när de kompletterande förklaringarna
inkommer återstår mindre än tre dagar av tidsfristen för att tillkännage det
beslut som avses i punkt 4 i fråga om låginterventionsprövningar eller mindre
än fem dagar i fråga om andra prövningar än låginterventionsprövningar, ska
tidsfristen förlängas till tre respektive fem dagar. Om sponsorn inte lämnar kompletterande
förklaringar inom den tidsfrist som den rapporterande medlemsstaten fastställt
i enlighet med andra stycket, ska ansökan anses återkallad. Begäran och de kompletterande förklaringarna ska
lämnas via EU-portalen. 7. Den ytterligare berörda
medlemsstaten ska för sitt territorium bedöma de aspekter som avser del II i
utredningsrapporten senast tio dagar efter inlämningsdagen för den ansökan som
avses i punkt 1. När dess territorium berörs får den inom denna tidsfrist av
motiverade skäl begära att sponsorn lämnar kompletterande förklaringar avseende
aspekter som avser del II i utredningsrapporten. 8. För att erhålla
kompletterande förklaringar får den ytterligare berörda medlemsstaten besluta
om ett tillfälligt uppehåll på högst tio dagar i den tidsfrist som avses i
punkt 7. Om det när de kompletterande förklaringarna inkommer återstår mindre
än fem dagar av tidsfristen för att bedöma de aspekter som avser del II i
utredningsrapporten, ska den förlängas till fem dagar. Såväl begäran om kompletterande förklaringar som de
kompletterande förklaringarna ska lämnas via EU-portalen. 9. Om den kliniska prövningen
vad gäller del I i utredningsrapporten är godtagbar eller kan godtas på vissa
villkor, ska den ytterligare berörda medlemsstaten i sitt beslut inkludera sin
slutsats om del II i utredningsrapporten. 10. Om den ytterligare berörda
medlemsstaten inte har underrättat sponsorn om sitt beslut inom relevant
tidsfrist enligt punkt 3, ska slutsatsen om del I i utredningsrapporten
betraktas som den ytterligare berörda medlemsstatens beslut om ansökan om
tillstånd för den kliniska prövningen. 11. En sponsor får inte lämna in
en ansökan i enlighet med denna artikel i avvaktan på ett förfarande enligt kapitel
III som gäller den berörda kliniska prövningen. Kapitel III
Tillståndsförfarande för en väsentlig ändring rörande en klinisk prövning Artikel 15
Allmänna principer En väsentlig ändring får endast genomföras om
den har beviljats tillstånd i enlighet med det förfarande som föreskrivs i
detta kapitel. Artikel 16
Inlämnande av ansökan För att få ett tillstånd ska sponsorn lämna in
en ansökan till de berörda medlemsstaterna via EU-portalen. Artikel 17
Validering av en ansökan om tillstånd för en väsentlig ändring av en aspekt som
omfattas av del I i utredningsrapporten 1. Den rapporterande
medlemsstaten för tillståndet för en väsentlig ändring ska vara den
rapporterande medlemsstat som hade hand om det ursprungliga
tillståndsförfarandet. 2. Inom fyra dagar efter det att
ansökan lämnats in ska den rapporterande medlemsstaten underrätta sponsorn om
följande via EU-portalen: a) Huruvida den väsentliga ändringen gäller
en aspekt som omfattas av del I i utredningsrapporten. b) Huruvida ansökan är fullständig i enlighet
med bilaga II. c) Om den kliniska prövningen är en
låginterventionsprövning, huruvida den fortfarande ska betraktas som en
låginterventionsprövning efter den väsentliga ändringen. 3. Om den rapporterande
medlemsstaten inte har underrättat sponsorn inom den tid som avses i punkt 2,
ska det anses att den väsentliga ändring som ansökan gäller rör en aspekt som
omfattas av del I i utredningsrapporten, ansökan ska anses vara fullständig,
och om den kliniska prövningen är en låginterventionsprövning ska den
fortfarande ska betraktas som en låginterventionsprövning efter den väsentliga
ändringen. 4. Om den rapporterande
medlemsstaten konstaterar att ansökan inte avser en aspekt som omfattas av del
I i utredningsrapporten, att ansökan inte är fullständig eller att den kliniska
prövningen efter den väsentliga ändringen inte längre är en
låginterventionsprövning, i motsats till vad sponsorn hävdar, ska den
underrätta sponsorn om detta via EU-portalen och ska fastställa en tidsfrist på
högst sex dagar inom vilken sponsorn kan lämna synpunkter eller komplettera
ansökan via EU-portalen. Om sponsorn inte har lämnat några synpunkter eller
kompletterat ansökan inom den tidsfrist som avses i första stycket, ska ansökan
anses återkallad. Om den rapporterande medlemsstaten inte har
underrättat sponsorn enligt punkt 2 a–c inom tre dagar efter det att
synpunkterna eller den kompletterade ansökan inkommit ska ansökan anses vara
fullständig, och om den kliniska prövningen är en låginterventionsprövning ska
den fortfarande betraktas som en låginterventionsprövning efter den väsentliga
ändringen. 5. Vid tillämpning av artiklarna
18, 19 och 22 ska den dag då sponsorn har underrättats i enlighet med punkt 2
räknas som valideringsdatum för ansökan. Om sponsorn inte underrättas ska
valideringsdatum vara den sista dagen av de tidsfrister som avses i punkterna 2
och 4. Artikel 18
Bedömning av en väsentlig ändring av en aspekt som omfattas av del I i
utredningsrapporten 1. Den rapporterande
medlemsstaten ska bedöma ansökan och utarbeta en utredningsrapport. 2. Utredningsrapporten ska
innehålla någon av följande slutsatser rörande de aspekter som tas upp i del I
i utredningsrapporten: a) Den väsentliga ändringen är godtagbar med
hänsyn till de krav som fastställs i denna förordning. b) Den väsentliga ändringen är godtagbar med
hänsyn till de krav som fastställs i den här förordningen, under förutsättning
att den överensstämmer med särskilda villkor som uttryckligen ska anges i
slutsatsen. c) Den väsentliga ändringen är inte
godtagbar med hänsyn till de krav som fastställs i denna förordning. 3. Den rapporterande
medlemsstaten ska lämna del I i utredningsrapporten, inklusive dess slutsats,
till sponsorn och till de andra berörda medlemsstaterna senast 15 dagar efter
valideringsdatum. Vid tillämpningen av denna artikel och artiklarna
19 och 23 ska bedömningsdatumet vara den dag då utredningsrapporten lämnas till
sponsorn och till de andra berörda medlemsstaterna. 4. Fram till bedömningsdatumet
får alla berörda medlemsstater lämna synpunkter till den rapporterande
medlemsstaten som är relevanta för ansökan. Den rapporterande medlemsstaten ska
ta vederbörlig hänsyn till dessa synpunkter. 5. Den rapporterande
medlemsstaten, och endast den, får mellan valideringsdatum och bedömningsdatum
begära in kompletterande förklaringar från sponsorn med hänsyn till de
synpunkter som avses i punkt 4. För att erhålla dessa kompletterande förklaringar
får den rapporterande medlemsstaten besluta om ett uppehåll på högst 10 dagar i
den tidsfrist som avses i punkt 4. Om det när de kompletterande förklaringarna
inkommer återstår mindre än fem dagar av tidsfristen för inlämnande av del I i
utredningsrapporten, ska den förlängas till fem dagar. Om sponsorn inte lämnar kompletterande
förklaringar inom den tidsfrist som den rapporterande medlemsstaten fastställt
i enlighet med andra stycket, ska ansökan anses återkallad. Begäran och de kompletterande förklaringarna ska
lämnas via EU-portalen. 6. Sponsorn får på eget
initiativ ändra innehållet i ansökan endast under tidsperioden mellan
valideringsdatum och bedömningsdatum, men endast om det finns motiverade skäl
till det. I detta fall får den rapporterande medlemsstaten, beroende på hur
omfattande ändringar som görs av innehållet i ansökan, besluta om ett uppehåll på
högst 60 dagar i den tidsfrist som avses i punkt 3. Artikel 19
Beslut om en väsentlig ändring av en aspekt som omfattas av del I i
utredningsrapporten 1. Varje berörd medlemsstat ska
via EU-portalen underrätta sponsorn om huruvida den väsentliga ändringen har
godkänts, huruvida den har godkänts på vissa villkor eller huruvida ansökan har
avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut
senast tio dagar efter bedömningsdatumet. 2. Om den rapporterande
medlemsstatens slutsats är att den väsentliga ändringen är godtagbar eller kan
godtas på vissa villkor, ska den berörda medlemsstatens slutsats vara densamma
som den rapporterande medlemsstatens. Trots vad som sägs i första stycket får en berörd
medlemsstat invända mot den rapporterande medlemsstatens slutsats, dock endast
på följande grunder: a) Betydande skillnader mellan normal
klinisk praxis i den berörda medlemsstaten och i den rapporterande
medlemsstaten vilka skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling
än om man följt normal klinisk praxis. b) Överträdelse av den nationella
lagstiftning som avses i artikel 86. Om den berörda medlemsstaten motsätter sig
slutsatsen på grundval av andra stycket led a ska den via EU-portalen
meddela sina invändningar, tillsammans med en detaljerad motivering som bygger
på vetenskapliga och socioekonomiska argument samt en sammanfattning av dessa,
till kommissionen, alla medlemsstater och sponsorn. 3. Om den berörda medlemsstaten
inte har underrättat sponsorn om sitt beslut inom den tidsfrist som avses i punkt
1, ska slutsatsen i utredningsrapporten betraktas som den berörda
medlemsstatens beslut om ansökan om godkännande av den väsentliga ändringen. Artikel 20
Validering, bedömning och beslut avseende en väsentlig ändring av en aspekt som
omfattas av del II i utredningsrapporten 1. Senast fyra dagar efter det
att ansökan lämnats in ska den berörda medlemsstaten underrätta sponsorn via
EU-portalen om följande: a) Huruvida den väsentliga ändringen gäller
en aspekt som omfattas av del II i utredningsrapporten. b) Huruvida ansökan är fullständig i
enlighet med bilaga II. 2. Om den berörda medlemsstaten
inte har underrättat sponsorn inom den tidsfrist som avses i punkt 1 ska den
väsentliga ändring som ansökan gäller anses röra en aspekt som omfattas av del
II i utredningsrapporten och ansökan ska anses vara fullständig. 3. Om den berörda medlemsstaten
finner att den väsentliga ändringen inte rör en aspekt som omfattas av del II i
utredningsrapporten eller att ansökan inte är fullständig, ska den underrätta
sponsorn om detta via EU-portalen och dessutom fastställa en tidsfrist på högst
sex dagar inom vilken sponsorn får lämna synpunkter eller komplettera sin
ansökan via EU-portalen. Om sponsorn inte har lämnat några synpunkter eller
kompletterat ansökan inom den tidsfrist som avses i första stycket, ska ansökan
anses återkallad. Om den berörda medlemsstaten inte har underrättat
sponsorn enligt punkt 1 a och b senast tre dagar efter det att
synpunkterna eller den kompletterade ansökan inkommit, ska den väsentliga ändringen
anses röra en aspekt som omfattas av del II i utredningsrapporten och ansökan
ska betraktas som fullständig. 4. Vid tillämpningen av denna
artikel ska den dag då sponsorn underrättas i enlighet med punkt 1 räknas som
valideringsdatum för ansökan. Om sponsorn inte underrättas ska valideringsdatum
vara den sista dagen av de tidsfrister som avses i punkterna 1 och 3. 5. Den berörda medlemsstaten ska
bedöma ansökan och underrätta sponsorn via EU-portalen om huruvida den
väsentliga ändringen godkänns, huruvida den godkänns på vissa villkor eller
huruvida ansökan har avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut senast
tio dagar efter valideringsdatum. 6. När den berörda
medlemsstatens territorium berörs får den inom den tidsfrist som avses i punkt
5 andra stycket av motiverade skäl begära att sponsorn lämnar kompletterande
förklaringar avseende den väsentliga ändringen. För att erhålla kompletterande förklaringar får
den berörda medlemsstaten besluta om ett tillfälligt uppehåll på högst tio dagar
i den tidsfrist som avses i punkt 5 andra stycket. Om det när de kompletterande förklaringarna
inkommer återstår mindre än fem dagar av tidsfristen för att tillkännage det
beslut som avses punkt 5 andra stycket, ska den förlängas till fem dagar. Om sponsorn inte lämnar kompletterande
förklaringar inom den tidsfrist som medlemsstaten fastställt i enlighet med
första och andra stycket, ska ansökan anses återkallad. Begäran och de kompletterande förklaringarna ska
lämnas via EU-portalen. 7. Om den berörda medlemsstaten
inte har underrättat sponsorn om sitt beslut inom de tidsfrister som anges i
punkterna 5 och 6 ska den väsentliga ändringen anses vara godkänd. Artikel 21
Väsentliga ändringar av aspekter som omfattas av delarna I och II i
utredningsrapporten 1. Om en väsentlig ändring
gäller aspekter som omfattas av delarna I och II i utredningsrapporten, ska
ansökan om godkännande av den väsentliga ändringen valideras i enlighet med
artikel 17. 2. De aspekter som omfattas av
del I i utredningsrapporten ska bedömas i enlighet med artikel 18 och de
aspekter som omfattas av del II i utredningsrapporten ska bedömas i enlighet
med artikel 22. Artikel 22
Bedömning av en väsentlig ändring av aspekter som omfattas av delarna I och II
i utredningsrapporten – Bedömning av de aspekter som omfattas av del II i
utredningsrapporten 1. Varje berörd medlemsstat ska
för sitt territorium bedöma de aspekter av den väsentliga ändringen som
omfattas av del II i utredningsrapporten, senast tio dagar efter
valideringsdatum. 2. När den berörda
medlemsstatens territorium berörs får den inom den tidsfrist som avses i punkt
1 av motiverade skäl begära att sponsorn lämnar kompletterande förklaringar
avseende den väsentliga ändringen. 3. I syfte att inhämta
kompletterande förklaringar från sponsorn får den berörda medlemsstaten besluta
om ett tillfälligt uppehåll på högst tio dagar i den tidsfrist som avses i
punkt 1. Om det när de kompletterande förklaringarna
inkommer återstår mindre än fem dagar av tidsfristen för att utföra den bedömning
som avses i punkt 1, ska tidsfristen förlängas till fem dagar. Om sponsorn inte lämnar kompletterande
förklaringar inom den tidsfrist som avses i första och andra stycket, ska
ansökan anses återkallad. Begäran och de kompletterande förklaringarna ska lämnas
via EU-portalen. Artikel 23
Beslut om väsentliga ändringar av de aspekter som omfattas av delarna I och II
i utredningsrapporten 1. Varje berörd medlemsstat ska
via EU-portalen underrätta sponsorn om huruvida den väsentliga ändringen har
godkänts, huruvida den har godkänts på vissa villkor eller huruvida ansökan har
avslagits. Underrättelsen ska ske genom ett enda beslut
senast tio dagar efter bedömningsdatumet eller den sista dagen av den bedömning
som avses i artikel 22, beroende på vilken tidpunkt som infaller senast. 2. Om den rapporterande
medlemsstatens slutsats är att den väsentliga ändring som omfattas av del I i
bedömningen är godtagbar eller kan godtas på vissa villkor, ska den berörda
medlemsstatens slutsats vara densamma som den rapporterande medlemsstatens. Trots vad som sägs i första stycket får en berörd
medlemsstat invända mot den rapporterande medlemsstatens slutsats, dock endast
på följande grunder: a) Betydande skillnader mellan normal
klinisk praxis i den berörda medlemsstaten och i den rapporterande
medlemsstaten vilka skulle leda till att en försöksperson får sämre behandling
än om man följt normal klinisk praxis. b) Överträdelse av den nationella
lagstiftning som avses i artikel 86. Om den berörda medlemsstaten motsätter sig slutsatsen
rörande den väsentliga ändringen av aspekter som omfattas av del I i
utredningsrapporten på grundval av andra stycket led a, ska den via
EU-portalen meddela sina invändningar, tillsammans med en detaljerad motivering
som bygger på vetenskapliga och socioekonomiska argument samt en sammanfattning
av dessa, till kommissionen, alla medlemsstater och sponsorn. 3. Om en väsentlig ändring av
aspekter som omfattas av del I i utredningsrapporten är godtagbar eller kan
godtas på vissa villkor, ska den berörda medlemsstaten i sitt beslut inkludera
sin slutsats om den väsentliga ändringen av aspekter som omfattas av del II i
utredningsrapporten. 4. Om den berörda medlemsstaten
inte har underrättat sponsorn om sitt beslut inom de tidsfrister som avses i
punkt 1, ska slutsatsen om den väsentliga ändringen av aspekter som omfattas av
del I i utredningsrapporten betraktas som den berörda medlemsstatens beslut om
ansökan om godkännande av den väsentliga ändringen. Artikel 24
Personer som bedömer ansökan Artikel 9 gäller för de bedömningar som gjorts
enligt detta kapitel. Kapitel IV
Ansökningshandlingar Artikel 25
Uppgifter som lämnas in i ansökan 1. En ansökan om tillstånd för
en klinisk prövning ska innehålla all den dokumentation och information som
behövs för validering och bedömning enligt kapitel II och som avser a) prövningen, inklusive det vetenskapliga
sammanhanget och de åtgärder som vidtagits, b) sponsor, prövare, potentiella
försökspersoner, försökspersoner och prövningsställen, c) prövningsläkemedlen och vid behov
tilläggsläkemedlen, i synnerhet deras karakteristika samt märkning,
tillverkning och kontroll av dem, d) åtgärder för att skydda
försökspersonerna. Förteckningen över dokumentation och information
finns i bilaga I. 2. En ansökan om tillstånd för
en väsentlig ändring ska innehålla följande dokumentation och information som
är nödvändig för den validering och bedömning som avses i kapitel III: a) En hänvisning till den kliniska prövning
eller de kliniska prövningar som berörs av den väsentliga ändringen. b) En tydlig beskrivning av den väsentliga
ändringen. c) En presentation av data och ytterligare
information som stöder den väsentliga ändringen, vid behov. d) En tydlig beskrivning av följderna av den
väsentliga ändringen vad gäller försökspersonernas rättigheter och säkerhet
samt vad gäller tillförlitligheten och robustheten hos de data som genererats
vid den kliniska prövningen. Förteckningen över dokumentation och uppgifter
finns i bilaga II. 3. Icke-kliniska data som
lämnats i en ansökan ska baseras på studier som överensstämmer med unionens
lagstiftning om principer för god laboratoriesed som gäller vid tidpunkten för
genomförandet av dessa studier, eller motsvarande standarder. 4. När hänvisning görs i ansökan
till data som genererats vid en klinisk prövning, ska den kliniska prövningen
ha genomförts i enlighet med denna förordning. 5. Om en klinisk prövning har
genomförts utanför unionen ska den följa principer som motsvarar de som
fastställs i denna förordning för försökspersoners rättigheter och säkerhet
samt tillförlitligheten och robustheten hos de data som genereras vid den
kliniska prövningen. 6. De data från den kliniska
prövningen som lämnas i ansökan ska baseras på kliniska prövningar som innan de
inleds har registrerats i ett offentligt register som är ett primärregister i
Världshälsoorganisationens internationella registerplattform för kliniska
prövningar. 7. Data som lämnats i en ansökan
och som inte uppfyller bestämmelserna i punkterna 3–6 ska inte beaktas vid
bedömningen av en ansökan om tillstånd för en klinisk prövning eller en
väsentlig ändring. Artikel 26
Språkkrav Språket i ansökan, eller delar av den, ska
fastställas av den berörda medlemsstaten. Medlemsstaterna ska vid tillämpningen av
första stycket överväga att för den dokumentation som inte riktar sig till
försökspersonen, godta ett språk som förstås allmänt på det medicinska området. Artikel 27
Uppdatering genom delegerade akter Kommissionen ska ha befogenhet att anta
delegerade akter i enlighet med artikel 85 för att ändra bilagorna I och II i
syfte att anpassa dem till den tekniska utvecklingen eller för att ta hänsyn
till den globala utvecklingen på regelområdet. Kapitel V
Skydd av försökspersoner och informerat samtycke Artikel 28
Allmänna bestämmelser 1. En klinisk prövning får
genomföras endast om alla villkor nedan är uppfyllda: a) Den förväntade terapeutiska nyttan och
nyttan för folkhälsan motiverar de förutsebara riskerna och olägenheterna. b) Kravet i led a efterlevs ständigt. c) Försökspersonen, eller om försökspersonen
inte kan ge ett informerat samtycke, dennes legala ställföreträdare, har gett
ett informerat samtycke. d) Försökspersonen, eller om försökspersonen
inte kan ge ett informerat samtycke, dennes legala ställföreträdare, har haft
möjlighet, genom ett möte på förhand med prövaren eller en medlem i
forskarlaget, att få information om målet för prövningen, dess risker och olägenheter
och de förhållanden under vilka den genomförs, och försökspersonen har
informerats om sin rätt att när som helst avsluta sitt deltagande utan negativa
följder. e) Försökspersonens rätt till fysisk och
mental integritet samt till privatliv säkerställs, liksom rätten till skydd av
de uppgifter som rör honom i enlighet med bestämmelserna i direktiv 95/46/EG. 2. Försökspersonens rättigheter,
säkerhet och välbefinnande ska ges företräde framför vetenskapens och
samhällets behov. 3. Försökspersonen kan när som
helst utan negativa följder avsluta sitt deltagande i en klinisk prövning genom
att återkalla sitt informerade samtycke. Återkallandet ska inte påverka den verksamhet
för vilken samtycke redan lämnats. Artikel 29
Informerat samtycke 1. Försökspersonen eller dennes
legala ställföreträdare ska skriftligen ge ett frivilligt informerat samtycke,
som ska vara daterat och undertecknat, efter att han eller hon har blivit
vederbörligen informerad om prövningens art, betydelse, konsekvenser och
risker. Samtycket ska dokumenteras på lämpligt sätt. Om försökspersonen är
oförmögen att skriva kan i undantagsfall ett muntligt samtycke ges i närvaro av
minst ett oberoende vittne. Försökspersonen eller dennes legala
ställföreträdare ska få en kopia av det dokument genom vilket det informerade
samtycket har getts. 2. Den skriftliga information
som ges till försökspersonen och/eller dennes legala ställföreträdare i syfte
att inhämta informerat samtycke ska vara kortfattad, tydlig, relevant och
begriplig för en lekman. Informationen ska innehålla både medicinska och
juridiska fakta. Försökspersonen ska också få information om sin rätt att
återkalla samtycket. 3. Det ska finnas en
kontaktpunkt som försökspersonen kan vända sig till för att få ytterligare
information. Artikel 30
Kliniska prövningar på försökspersoner som inte är beslutskompetenta 1. När det gäller
försökspersoner som inte är beslutskompetenta och som inte har gett, eller som
inte har vägrat att ge, informerat samtycke före beslutsinkompetensens inträde
får kliniska prövningar genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de
villkor som anges i artikel 28, uppfylls: a) Den legala ställföreträdaren har gett
informerat samtycke och detta ger uttryck för försökspersonens förmodade vilja. b) Den försöksperson som inte är
beslutskompetent har fått information som rör prövningen, riskerna och nyttan
och som är anpassad till hans eller hennes förmåga att förstå. c) Prövaren tar hänsyn till uttryckliga önskemål
från en försöksperson som inte är beslutskompetent men som har förmåga att inta
en ståndpunkt och bedöma den information han eller hon fått om att vägra delta
eller när som helst avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen. d) Inga incitament eller ekonomiska förmåner
ges, med undantag för ersättning för deltagandet i den kliniska prövningen. e) Forskningen är avgörande för validering
av data som erhållits i kliniska prövningar på personer som har förmåga att ge
sitt informerade samtycke eller genom andra forskningsmetoder. f) Forskningen har ett direkt samband med ett
livshotande eller försvagande medicinskt tillstånd som försökspersonen lider
av. g) Den kliniska prövningen har utformats för
att minimera smärta, obehag, rädsla och alla andra förutsebara risker som hör
samman med sjukdomen och dess utvecklingsstadier, och både risktröskeln och
graden av lidande har definierats särskilt och ses regelbundet över. h) Det finns anledning att anta att
deltagande i den kliniska prövningen medför nytta som uppväger riskerna för en
försöksperson som inte är beslutskompetent, eller att deltagandet inte innebär
några risker alls. 2. Försökspersonen ska i mån av
möjlighet delta i förfarandet för inhämtande av samtycke. Artikel 31
Klinisk prövning på underåriga 1. Kliniska prövningar på
underåriga får genomföras endast om samtliga villkor nedan, utöver de villkor
som anges i artikel 28, uppfylls: a) Den legala ställföreträdaren har gett
informerat samtycke och detta ger uttryck för den underårigas förmodade vilja. b) Personal som är utbildad för eller har erfarenhet
av att arbeta med barn har gett den underåriga all relevant information om
prövningen, riskerna och nyttan på ett sätt som anpassats till hans eller
hennes ålder och mognad. c) Prövaren tar vederbörlig hänsyn till
uttryckliga önskemål från en underårig som har förmåga att inta en ståndpunkt
och bedöma den information han eller hon fått om att vägra delta eller när som
helst avsluta sitt deltagande i den kliniska prövningen, med beaktande av den
underårigas ålder och mognad. d) Inga incitament eller ekonomiska förmåner
ges, med undantag för ersättning för deltagandet i den kliniska prövningen. e) Forskningen är avgörande för validering
av data som erhållits i kliniska prövningar på personer som har förmåga att ge
sitt informerade samtycke eller genom andra forskningsmetoder. f) Forskningen har ett direkt samband med ett
medicinskt tillstånd som den berörde underårige lider av eller är av sådan art
att den endast kan utföras på underåriga. g) Den kliniska prövningen har utformats för
att minimera smärta, obehag, rädsla och alla andra förutsebara risker som hör
samman med sjukdomen och dess utvecklingsstadier, och både risktröskeln och
graden av lidande har definierats särskilt och ses regelbundet över. h) Den kliniska prövningen är av direkt
nytta för patientgruppen. 2. Den underåriga ska delta i
förfarandet för inhämtande av samtycke på ett sätt som är anpassat till hans
eller hennes ålder och mognad. Artikel 32
Kliniska prövningar i nödsituationer 1. Genom undantag från
artikel 28.1 c och d, artikel 30.1 a och b samt
artikel 31.1 a och b får informerat samtycke till att fortsätta den
kliniska prövningen inhämtas och information om den kliniska prövningen ges
efter det att prövningen har inletts, förutsatt att samtliga omständigheter
nedan föreligger: a) Det är omöjligt att inhämta informerat
samtycke från försökspersonen på förhand och att ge försökspersonen information
på förhand på grund av att det är en brådskande situationen som orsakats av ett
plötsligt livshotande eller annat plötsligt allvarligt medicinskt tillstånd. b) Det finns ingen legal ställföreträdare. c) Försökspersonen har så vitt prövaren vet
inte tidigare gjort några invändningar. d) Forskningen har ett direkt samband med ett
medicinskt tillstånd som gör det omöjligt att inhämta informerat samtycke eller
tillhandahålla information på förhand. e) Den kliniska prövningen innebär en
minimal risk och en minimal börda för försökspersonen. 2. Det informerade samtycke som
avses i punkt 1 ska inhämtas och information om den kliniska prövningen ges i
enlighet med följande krav: a) När det gäller försökspersoner som inte
är beslutskompetenta och underåriga ska det informerade samtycket enligt
punkt 1 så fort som möjligt inhämtas från den legala ställföreträdaren och
den information som avses i punkt 1 ska så fort som möjligt ges till
försökspersonen. b) När det gäller andra försökspersoner ska
det informerade samtycket enligt punkt 1 så fort som möjligt inhämtas från
den legala ställföreträdaren eller försökspersonen, beroende på vilket som är
snabbast, och den information som avses i punkt 1 ska ges så fort som möjligt
till den legala ställföreträdaren eller försökspersonen, beroende på vilket som
är snabbast. För tillämpningen av led b ska, om det
informerade samtycket har inhämtats från den legala ställföreträdaren, informerat
samtycke för att fortsätta prövningen inhämtas från försökspersonen så fort
denne förmår ge sitt informerade samtycke. Kapitel VI
Den kliniska prövningens start och slut, förbud att fortsätta prövningen,
tillfälligt avbrott av prövningen och prövning som avslutas i förtid Artikel 33
Anmälan om den kliniska prövningens start och om avslutad rekrytering av
försökspersoner 1. Sponsorn ska via EU-portalen
anmäla till varje berörd medlemsstat att en klinisk prövning som rör den
medlemsstaten startar. Anmälan ska göras inom 15 dagar från det att
den kliniska prövning som rör medlemsstaten har startat. 2. Sponsorn ska via EU-portalen
anmäla till varje berörd medlemsstat att rekryteringen av försökspersoner till
en klinisk prövning som rör den medlemsstaten har avslutats. Anmälan ska göras inom 15 dagar från det att
rekryteringen av försökspersoner har avslutats. Om rekryteringen återupptas ska
punkt 1 tillämpas. Artikel 34
Den kliniska prövningens slut och kliniska prövningar som avslutas i förtid 1. Sponsorn ska via EU-portalen anmäla
till varje berörd medlemsstat att en klinisk prövning som rör den medlemsstaten
har avslutats. Anmälan ska göras inom 15 dagar från det att
den kliniska prövning som rör medlemsstaten har avslutats. 2. Sponsorn ska via EU-portalen
anmäla till varje berörd medlemsstat att den kliniska prövningen har avslutats. Anmälan ska göras inom 15 dagar från den
kliniska prövningens slut. 3. Inom ett år från den kliniska
prövningens slut ska sponsorn lämna in en sammanfattning av resultaten av den
kliniska prövningen till EU-databasen. Om det av vetenskapliga skäl inte är möjligt att
lämna in en sammanfattning av resultaten inom ett år ska sammanfattningen
lämnas in så fort den är tillgänglig. I detta fall ska det i
prövningsprotokollet anges när resultaten kommer att lämnas in och ges en
förklaring. 4. För tillämpningen av denna
förordning ska en klinisk prövning som fått förbud att fortsätta eller som
tillfälligt avbrutits och som inte återupptas anses vara slut den dag då
sponsorns beslut om att inte återuppta den kliniska prövningen är daterat. Om
en klinisk prövning avslutas i förtid ska det datum detta sker anses vara
prövningens slutdatum. 5. Om det fastställs ett preliminärt
slutdatum för den kliniska prövningen före prövningens slut och resultaten av
prövningen är tillgängliga ska en sammanfattning av resultaten lämnas in till
EU-databasen inom ett år från det preliminära slutdatumet, utan att detta
påverkar tillämpningen av punkt 3. Artikel 35
Prövningar som sponsorn tillfälligt avbryter eller avslutar i förtid av hänsyn
till försökspersonernas säkerhet Om en klinisk prövning tillfälligt avbryts eller
avslutas i förtid på grund av att nytta/riskförhållandet ändras och en klinisk
prövning återupptas efter att den tillfälligt avbrutits ska detta för
tillämpningen av denna förordning anses utgöra en väsentlig ändring av en
klinisk prövning. Kapitel VII
Säkerhetsrapportering i samband med kliniska prövningar Artikel 36
Elektronisk databas för säkerhetsrapportering Den europeiska läkemedelsmyndigheten som
inrättades genom förordning (EG) nr 726/2004 (nedan kallad läkemedelsmyndigheten)
ska skapa och upprätthålla en elektronisk databas för den rapportering som
avses i artiklarna 38 och 39. Artikel 37
Rapportering av incidenter och allvarliga incidenter från prövaren till
sponsorn 1. Prövaren ska rapportera
incidenter eller onormala laboratoriesvar som enligt prövningsprotokollet är
avgörande för säkerhetsbedömningen till sponsorn enligt de rapporteringskrav
och inom de tidsfrister som anges i prövningsprotokollet. 2. Prövaren ska omedelbart
rapportera allvarliga incidenter till sponsorn, med undantag för sådana
allvarliga incidenter som enligt prövningsprotokollet inte kräver någon
rapport. Prövaren ska registrera alla allvarliga incidenter. Vid behov ska
prövaren sända en uppföljande rapport till sponsorn. 3. Sponsorn ska föra detaljerade
register över alla incidenter som prövaren rapporterar till honom. Artikel 38
Rapportering av misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar från sponsorn
till läkemedelsmyndigheten 1. Sponsorn ska utan dröjsmål
elektroniskt rapportera all relevant information om misstänkta oförutsedda
allvarliga biverkningar av prövningsläkemedel till den elektroniska databas som
avses i artikel 36, i det fall att den misstänkta oförutsedda allvarliga
biverkningen uppstått vid en klinisk prövning genomförd av sponsorn eller vid
en klinisk prövning med anknytning till sponsorn. 2. Tidsfristen för rapportering
ska bero på hur allvarlig biverkningen är. För att säkerställa snabb
rapportering får sponsorn vid behov lämna in en preliminär, ofullständig
rapport som sedan följs upp av en fullständig rapport. 3. Om sponsorn på grund av
resursbrist inte har möjlighet att rapportera till den elektroniska databas som
avses i artikel 36 får denne rapportera till den medlemsstat där den
misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningen uppstod. Den medlemsstaten ska
rapportera den misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningen i enlighet med
punkt 1. Artikel 39
Årlig rapportering från sponsorn till läkemedelsmyndigheten 1. När det gäller andra
prövningsläkemedel än placebo som inte godkänts för försäljning och
prövningsläkemedel som godkänts för försäljning, vilka enligt
prövningsprotokollet inte används i enlighet med villkoren för godkännandet för
försäljning ska sponsorn varje år lämna in en rapport i elektronisk form till
läkemedelsmyndigheten om säkerheten hos varje prövningsläkemedel som används i
en klinisk prövning som han eller hon är sponsor för. 2. Den skyldighet som avses i
punkt 1 inleds när en klinisk prövning för första gången beviljas
tillstånd enligt denna förordning. Perioden slutar när den sista kliniska
prövningen som sponsorn genomför med prövningsläkemedlet avslutas. Artikel 40
Medlemsstaternas bedömning 1. Läkemedelsmyndigheten ska
vidarebefordra den information som rapporterats i enlighet med artiklarna 38
och 39 i elektronisk form till den berörda medlemsstaten. 2. Medlemsstaterna ska samarbeta
vid bedömningen av den information som rapporterats i enlighet med
artiklarna 38 och 39. Artikel 41
Årlig rapportering från sponsorn till innehavaren av godkännandet för
försäljning 1. När det gäller läkemedel som
godkänts för försäljning och som, enligt prövningsprotokollet, används i
enlighet med villkoren för godkännandet för försäljning ska sponsorn varje år
rapportera alla misstänkta allvarliga biverkningar till innehavaren av
godkännandet för försäljning. 2. Den skyldighet som avses i
punkt 1 inleds när en klinisk prövning för första gången beviljas
tillstånd enligt denna förordning. Den slutar när den kliniska prövningen
avslutas. Artikel 42
Praktiska aspekter De praktiska aspekterna på säkerhetsrapporteringen
enligt artiklarna 37–41 anges i bilaga III. Kommissionen ska ha
befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 85 i syfte att
ändra bilaga III av något av följande skäl: –
För att säkerställa ett högt skydd för
försökspersonerna. –
För att förbättra informationen om läkemedels
säkerhet. –
För att anpassa de tekniska kraven till den
tekniska utvecklingen. –
För att fastställa eller ändra detaljerade
bestämmelser om samarbete vid bedömningen av den information som rapporterats i
enlighet med artiklarna 38 och 39. –
För att ta hänsyn till ändringar i det
internationella regelverket om kliniska prövningar. Artikel 43
Rapportering om tilläggsläkemedel Säkerhetsrapportering för tilläggsläkemedel
ska ske i enlighet med kapitel 3 i direktiv 2001/83/EG. Kapitel VIII
Genomförande av prövningen, övervakning utförd av sponsorn, utbildning och
erfarenhet, tilläggsläkemedel Artikel 44
Överensstämmelse med prövningsprotokollet och god klinisk sed Den kliniska prövningen ska genomföras i
enlighet med prövningsprotokollet. Utan att det påverkar tillämpningen av
unionens lagstiftning och särskilda riktlinjer från kommissionen ska sponsorn
och prövaren när de utformar prövningsprotokollet och när de tillämpar denna
förordning och prövningsprotokollet ta hänsyn till de kvalitetskrav som
fastställs i ICH:s detaljerade internationella riktlinjer för god klinisk sed. Kommissionen ska se till att de detaljerade
internationella riktlinjer för god klinisk sed som avses i andra stycket är
allmänt tillgängliga. Artikel 45
Övervakning Sponsorn ska övervaka den kliniska prövningen
på lämpligt sätt. Övervakningens omfattning och dess art ska fastställas av
sponsorn med utgångspunkt i den kliniska prövningens karakteristika, bland
annat följande: a) Huruvida det rör sig om en
låginterventionsprövning. b) Den kliniska prövningens mål och metoder. c) I vilken mån interventionen avviker från
normal klinisk praxis. Artikel 46
Lämpligheten hos de personer som deltar i genomförandet av den kliniska
prövningen Prövaren ska vara läkare enligt definitionen i
den nationella lagstiftningen eller ska utöva ett yrke som i den berörda
medlemsstaten ger behörighet att fungera som prövare på grund av den
vetenskapliga bakgrund och erfarenhet av patientvård som krävs. Övriga personer som deltar i genomförandet av
en klinisk prövning ska ha den utbildning och den erfarenhet som krävs för att
utföra sina respektive uppgifter. Artikel 47
Prövningsställets lämplighet Den anläggning där den kliniska prövningen ska
genomföras bör vara lämplig för ändamålet. Artikel 48
Spårning, förvaring, destruktion och returnering av läkemedel 1. Prövningsläkemedel ska vara
spårbara och de ska förvaras, destrueras och returneras på ett sätt som är lämpligt
och proportionerligt för att garantera försökspersonernas säkerhet och att de
data som genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta,
med beaktande av om prövningsläkemedlet har godkänts för försäljning och om det
rör sig om en låginterventionsprövning. Första stycket ska även gälla för tilläggsläkemedel
som inte godkänts för försäljning. 2. Den relevanta informationen
om den spårbarhet, förvaring, destruktion och returnering av läkemedel som
avses i punkt 1 ska ingå i ansökan. Artikel 49
Rapportering av allvarliga överträdelser 1. Om sponsorn känner till att
det vid en klinisk prövning som han är sponsor för har skett en allvarlig
överträdelse av denna förordning eller av den version av prövningsprotokollet
som gäller vid tidpunkten för överträdelsen ska han via EU-portalen meddela detta
till den berörda medlemsstaten inom sju dagar från det att han har fått vetskap
om överträdelsen. 2. För tillämpningen av denna
artikel avses med allvarlig överträdelse en sådan överträdelse som sannolikt i
betydande grad kommer att påverka försökspersonernas säkerhet och rättigheter
eller tillförlitligheten och robustheten hos de data som genereras vid den
kliniska prövningen. Artikel 50
Övriga rapporteringsskyldigheter av vikt för försökspersonernas säkerhet 1. Sponsorn ska utan dröjsmål
underrätta de berörda medlemsstaterna via EU-portalen om alla oförutsedda
händelser som kan påverka nytta/riskförhållandet i den kliniska prövningen men
som inte är sådana misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar som avses i
artikel 38. 2. Sponsorn ska för de berörda
medlemsstaterna via EU-portalen lägga fram alla inspektionsrapporter från
myndigheter i tredjeländer om kliniska prövningar som genomförts av sponsorn. Artikel 51
Brådskande säkerhetsåtgärder 1. Om en oförutsedd händelse
sannolikt kommer att allvarligt påverka nytta/riskförhållandet ska sponsorn och
prövaren vidta lämpliga brådskande säkerhetsåtgärder för att skydda
försökspersonerna. 2. Sponsorn ska utan dröjsmål
underrätta de berörda medlemsstaterna via EU-portalen om händelsen och de
åtgärder som vidtagits. 3. Denna artikel påverkar inte
tillämpningen av kapitlen II och VII. Artikel 52
Prövarhandboken 1. Sponsorn ska förse prövaren
med en prövarhandbok. 2. Prövarhandboken ska innehålla
alla sådana kliniska och icke-kliniska data om försöksläkemedlen som är relevanta
för den kliniska prövningen. 3. Prövarhandboken ska
uppdateras när ny säkerhetsinformation blir tillgänglig, och minst en gång per
år. Artikel 53
Registrering, behandling, hantering och lagring av information 1. All information som rör den
kliniska prövningen ska registreras, behandlas, hanteras och lagras så att den
kan rapporteras, tolkas och kontrolleras på ett korrekt sätt, samtidigt som
försökspersonernas journaler och personuppgifter skyddas i enlighet med den
tillämpliga lagstiftningen om skydd av personuppgifter. 2. Lämpliga tekniska och
organisatoriska åtgärder ska vidtas för att skydda de personuppgifter och den
information som behandlas från obehörig åtkomst, obehörigt röjande, obehörig spridning,
ändring eller förstöring samt från förlust genom olyckshändelse, särskilt om
behandlingen innefattar överföring av uppgifter i ett nätverk. Artikel 54
Prövningspärm Sponsorn och prövaren ska förvara en
prövningspärm. Innehållet i prövningspärmen ska göra det
möjligt att kontrollera genomförandet av den kliniska prövningen, med beaktande
den kliniska prövningens karakteristika, bland annat huruvida det rör sig om en
låginterventionsprövning. Prövarens prövningspärm och sponsorns
prövningspärm kan ha olika innehåll om detta är motiverat med hänsyn till att
prövarens och sponsorns skyldigheter är av olika art. Artikel 55
Arkivering av prövningspärmen Sponsorn och prövaren ska arkivera innehållet
i prövningspärmen i minst fem år efter den kliniska prövningens slut, om det
inte i annan unionslagstiftning föreskrivs en längre arkiveringsperiod.
Försökspersonernas patientjournaler ska dock arkiveras i enlighet med nationell
lagstiftning. Innehållet i prövningspärmen ska arkiveras på
ett sådant sätt att uppgifterna lätt kan tillhandahållas på begäran av de
behöriga myndigheterna. Alla eventuella överlåtelser av äganderätten
till innehållet i prövningspärmen ska dokumenteras. Den nya ägaren ska överta
de skyldigheter som fastställs i denna artikel. Sponsorn ska inom sin organisation utse
personer som ska ansvara för arkiven. Endast dessa personer ska ha tillgång
till arkiven. Innehållet i prövningspärmen ska arkiveras på
ett sådant medium att det är fullständigt och läsbart under hela den tid som
avses i första stycket. Alla ändringar av innehållet i prövningspärmen
ska vara spårbara. Artikel 56
Tilläggsläkemedel 1. Endast tilläggsläkemedel som
har godkänts för försäljning får användas i kliniska prövningar. 2. Punkt 1 ska inte gälla
om det inte finns några tilläggsläkemedel som godkänts för försäljning i unionen
eller om sponsorn inte rimligen kan förväntas använda ett tilläggsläkemedel som
godkänts för försäljning. Grunderna för detta ska anges i prövningsprotokollet. Kapitel IX
Tillverkning och import av prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel Artikel 57
Tillämpningsområde Utan hinder av artikel 1 ska detta
kapitel tillämpas på tillverkning och import av prövningsläkemedel och
tilläggsläkemedel. Artikel 58
Tillstånd för tillverkning och import 1. Tillverkning och import av
prövningsläkemedel i unionen kräver tillstånd. 2. För att få det tillstånd som
anges i punkt 1 ska sökanden uppfylla följande krav: a) Sökanden ska för tillverkningen eller
importen förfoga över ändamålsenliga och tillräckliga utrymmen, teknisk
utrustning och kontrollmöjligheter som motsvarar de krav som fastställs i denna
förordning. b) Sökanden ska stadigvarande och
fortlöpande ha tillgång till en person som uppfyller kraven i artikel 49.2 och
49.3 i direktiv 2001/83/EG (nedan kallad person med särskild kompetens). 3. Sökanden ska i tillståndsansökan
ange vilka typer av prövningsläkemedel och läkemedelsformer som ska tillverkas
eller importeras, hur tillverkningen eller importen ska ske, hurdan tillverkningsprocessen
är, om det är relevant, och på vilket ställe prövningsläkemedlen ska tillverkas
samt ge närmare uppgifter om personen med särskild kompetens. 4. Artiklarna 42–46 e
i direktiv 2001/83/EG ska tillämpas på det tillstånd för tillverkning och
import som avses i punkt 1. 5. Punkt 1 ska inte
tillämpas på någon av följande processer: a) Ommärkning, ompackning, upplösning före
användning eller förpackning, när dessa processer utförs vid sjukhus,
vårdcentrum eller kliniker av farmaceuter eller andra personer som enligt
gällande lagstiftning inom medlemsstaterna är behöriga att utföra detta, och om
prövningsläkemedlet är avsett att enbart användas vid dessa inrättningar. b) Tillverkning eller import av radioaktiva
läkemedel som används som diagnostiska prövningsläkemedel, när dessa processer
utförs vid sjukhus, vårdcentrum eller kliniker av farmaceuter eller andra
personer som enligt gällande lagstiftning inom medlemsstaterna är behöriga att
utföra detta, och om prövningsläkemedlet är avsett att enbart användas vid
dessa inrättningar. c) Beredning av läkemedel i enlighet med
artikel 3.1 och 3.2 i direktiv 2001/83/EG. 6. Medlemsstaterna ska ställa
lämpliga och proportionerliga krav på de processer som anges i punkt 5 för
att garantera försökspersonernas säkerhet och att de data som genereras vid den
kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta. Processerna ska övervakas
regelbundet. Artikel 59
Skyldigheter för personer med särskild kompetens 1. Personer med särskild
kompetens ska se till att varje sats av prövningsläkemedlet som tillverkas i
eller importeras till unionen uppfyller kraven i artikel 60 och ska intyga
att dessa krav är uppfyllda. 2. Det intyg som avses i
punkt 1 ska läggas fram av sponsorn på begäran av den berörda
medlemsstaten. Artikel 60
Tillverkning och import 1. Prövningsläkemedel ska
tillverkas enligt tillverkningssed som garanterar läkemedlets kvalitet i syfte
att garantera försökspersonernas säkerhet och att de kliniska data som
genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta (nedan
kallad god tillverkningssed). Kommissionen ska ges befogenhet att anta
delegerade akter i enlighet med artikel 85 i syfte att fastställa detaljerade
krav för god tillverkningssed och därmed säkerställa kvaliteten på
prövningsläkemedlen, med beaktande av försökspersonernas säkerhet och datans
tillförlitlighet och robusthet, den tekniska utvecklingen och det
internationella regelverkets utveckling. 2. Punkt 1 ska inte gälla för de
processer som anges i artikel 58.5. 3. Prövningsläkemedel som
importeras till unionen ska tillverkas enligt kvalitetsnormer som minst är
likvärdiga med dem som fastställts på grundval av denna förordning. Artikel 61
Ändring av prövningsläkemedel som godkänts för försäljning Artiklarna 58, 59 och 60 ska tillämpas på
prövningsläkemedel som godkänts för försäljning endast när det gäller
eventuella ändringar av sådana läkemedel som inte har godkänts för försäljning. Artikel 62
Tillverkning av tilläggsläkemedel Om tilläggsläkemedlet inte är godkänt för
försäljning eller om ett tilläggsläkemedel som har godkänts för försäljning
ändras, men denna ändring inte omfattas av godkännandet för försäljning, ska
det tillverkas i enlighet med nödvändiga krav för att säkerställa att det är av
tillräckligt hög kvalitet. Kapitel X
Märkning Artikel 63
Prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel som inte är godkända för försäljning 1. Följande uppgifter ska finnas
på ytter- och innerförpackningen för prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel
som inte är godkända för försäljning: a) Uppgifter för att identifiera
kontaktpersoner eller andra personer som är involverade i den kliniska
prövningen. b) Uppgifter för att identifiera den
kliniska prövningen. c) Uppgifter för att identifiera läkemedlet. d) Uppgifter om användningen av läkemedlet. 2. De uppgifter som ska finnas
på ytter- och innerförpackningen ska garantera försökspersonernas säkerhet och
att de data som genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och
robusta, oavsett om läkemedlen är prövningsläkemedel eller tilläggsläkemedel
och oberoende av om de är läkemedel med särskilda egenskaper. En förteckning över de uppgifter som ska finnas på
ytter- och innerförpackningen finns i bilaga IV. Artikel 64
Prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel som är godkända för försäljning 1. Prövningsläkemedel och
tilläggsläkemedel som är godkända för försäljning ska vara märkta a) i enlighet med artikel 63.1, eller b) i enlighet med avdelning V i
direktiv 2001/83/EG. 2. Utan att det påverkar
tillämpningen av punkt 1 b ska ytterligare uppgifter för
identifiering av prövningen och kontaktpersonen finnas på ytter- och
innerförpackningen för prövningsläkemedel som är godkända för försäljning, om
det på grund av särskilda omständigheter vid den kliniska prövningen är
nödvändigt för att garantera försökspersonernas säkerhet eller att de data som
genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta. En
förteckning över dessa ytterligare uppgifter som ska finnas på ytter- och
innerförpackningen finns i bilaga IV. Artikel 65
Radioaktiva läkemedel som används som prövningsläkemedel för medicinsk diagnos Artiklarna 63 och 64 ska inte gälla för
radioaktiva läkemedel som används som prövningsläkemedel för medicinsk diagnos. De läkemedel som avses i första stycket ska
märkas på lämpligt sätt för att garantera försökspersonernas säkerhet och att
de data som genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och
robusta. Artikel 66
Språk Den berörda medlemsstaten ska fastställa
vilket språk som ska användas för uppgifterna på märkningen. Läkemedlet får
märkas på flera språk. Artikel 67
Delegerad akt Kommissionen ska ha befogenhet att anta
delegerade akter i enlighet med artikel 85 i syfte att ändra
bilaga IV för att garantera försökspersonernas säkerhet och att de data
som genereras vid den kliniska prövningen är tillförlitliga och robusta eller
för att beakta den tekniska utvecklingen. Kapitel XI
Sponsor och prövare Artikel 68
Sponsor En klinisk prövning kan ha en eller flera
sponsorer. En sponsor får överlåta någon eller alla sina
arbetsuppgifter till en enskild person, ett företag, en institution eller en
organisation. Överlåtelsen ska inte påverka sponsorns skyldigheter. Prövaren och sponsorn får vara en och samma
person. Artikel 69
Medsponsorer 1. Om den kliniska prövningen
har fler än en sponsor ska alla sponsorer omfattas av sponsorns skyldigheter
enligt denna förordning, om de inte kommer överens om annat genom ett avtal där
deras respektive skyldigheter fastställs. Om det i avtalet inte särskilt anges
vilken sponsor som har en viss skyldighet ska denna skyldighet gälla samtliga
sponsorer. 2. Genom undantag från
punkt 1 ska alla sponsorer vara skyldiga att utse en ansvarig sponsor för
var och en av följande skyldigheter: a) Att se till att sponsorns skyldigheter
enligt tillståndsförfarandena i kapitlen II och III efterlevs. b) Att svara på alla frågor från
försökspersonerna, prövarna eller medlemsstaterna om den kliniska prövningen. c) Att genomföra åtgärderna enligt artikel 74. Artikel 70
Sponsorns kontaktperson i unionen Om sponsorn för en klinisk prövning inte är
etablerad i unionen ska denna sponsor se till att det finns en kontaktperson
som är etablerad i unionen. Alla de meddelanden till sponsorn som föreskrivs i
denna förordning ska skickas till kontaktpersonen. Alla meddelanden till
kontaktpersonen ska anses som meddelanden till sponsorn. Artikel 71
Ansvar Detta kapitel påverkar inte det civilrättsliga
eller straffrättsliga ansvar som innehas av sponsorn, prövaren eller den person
till vilken sponsorn har överlåtit arbetsuppgifter. Kapitel XII
Skadestånd, försäkring och nationell skadeersättningsmekanism Artikel 72
Skadestånd För andra kliniska prövningar än
låginterventionsprövningar ska sponsorn se till att det i enlighet med den
tillämpliga lagstiftningen om sponsorns och prövarens ansvar betalas ut
ersättning för eventuella skador som vållats försökspersonen. Skadestånd ska
betalas ut oberoende av sponsorns och prövarens finansiella kapacitet. Artikel 73
Nationell skadeersättningsmekanism 1. Medlemsstaterna ska
föreskriva om en nationell skadeersättningsmekanism för utbetalning av
skadestånd i enlighet med artikel 72. 2. Sponsorn ska anses följa
bestämmelserna i artikel 72 om han eller hon utnyttjar den nationella
skadeersättningsmekanismen i den berörda medlemsstaten. 3. Utnyttjande av den nationella
skadeersättningsmekanismen ska vara gratis om den kliniska prövningen av
objektivitetsskäl vid tidpunkten för ansökan om tillstånd för prövningen inte
var avsedd att användas för att få ett godkännande för försäljning för
läkemedlet. För alla andra kliniska prövningar får en avgift
tas ut för utnyttjande av den nationella skadeersättningsmekanismen.
Medlemsstaterna ska fastställa avgiften utan vinstsyfte, med beaktande av den
kliniska prövningens risker, potentiella skador och sannolikheten för skador. Kapitel XIII
Medlemsstaternas tillsyn och unionens inspektioner och kontroller Artikel 74
Korrigerande åtgärder som ska vidtas av medlemsstaterna 1. Om en berörd medlemsstat på
objektiva grunder anser att kraven i denna förordning inte längre uppfylls får
den vidta följande åtgärder: a) Avsluta den kliniska prövningen i förtid. b) Utfärda förbud att fortsätta den kliniska
prövningen. c) Ändra någon aspekt av den kliniska
prövningen. 2. Samtliga medlemsstater ska
underrättas om åtgärderna i punkt 1 via EU-portalen. Artikel 75
Inspektioner som utförs av medlemsstaterna 1. Medlemsstaterna ska utse
inspektörer som övervakar efterlevnaden av denna förordning. De ska till att
inspektörerna är tillräckligt kvalificerade och får ändamålsenlig utbildning. 2. Den medlemsstat där
inspektionen utförs ska svara för inspektionen. 3. Om en berörd medlemsstat har
för avsikt att utföra en inspektion som gäller en eller flera kliniska
prövningar som genomförs i fler än en berörd medlemsstat ska den via
EU-portalen underrätta de övriga berörda medlemsstaterna om sina avsikter och
även underrätta dem om de slutsatser som dragits efter inspektionen. 4. Läkemedelsmyndigheten ska
samordna medlemsstaternas samarbete vid inspektioner samt inspektioner som
medlemsstaterna utför i tredjeländer och inspektioner som utförs inom ramen för
en ansökan om godkännande för försäljning enligt förordning (EG)
nr 726/2004. 5. Efter inspektionen ska den
medlemsstat under vars ansvar inspektionen har utförts utarbeta en
inspektionsrapport. Medlemsstaten ska se till att sponsorn för den kliniska
prövningen i fråga har tillgång till inspektionsrapporten och ska även skicka
den till EU-databasen via EU-portalen. När inspektionsrapporten görs tillgänglig för
sponsorn ska den medlemsstat som avses i första stycket se till att sekretessen
bevaras. 6. Kommissionen ska fastställa
bestämmelser om rutinerna för inspektionerna genom genomförandeakter.
Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som
avses i artikel 84.2. Artikel 76
Kontroller och inspektioner som utförs av unionen 1. Kommissionen får göra
kontroller för att verifiera a) att medlemsstaterna korrekt övervakar
efterlevnaden av denna förordning, b) att regelverket för kliniska prövningar
som genomförs utanför unionen garanterar att punkt 8 i bilaga I till
direktiv 2001/83/EG efterlevs, och c) att regelverket för kliniska prövningar
som genomförs utanför unionen garanterar att artikel 25.3 i denna
förordning efterlevs. 2. Kommissionen får utföra
inspektioner om den anser det vara nödvändigt. Kapitel XIV
It-infrastruktur Artikel 77
EU-portal Kommissionen ska skapa och upprätthålla en
webbportal som fungerar som en gemensam ingång på unionsnivå för inlämning av
data och information om kliniska prövningar i enlighet med denna förordning. De data och den information som lämnas in via
EU-portalen ska lagras i den EU-databas som avses i artikel 78. Artikel 78
EU-databas 1. Kommissionen ska skapa och
upprätthålla en databas på unionsnivå (nedan kallad EU-databasen). Kommissionen
ska vara registeransvarig. EU-databasen ska innehålla de data och den information
som lämnats in i enlighet med denna förordning. 2. EU-databasen ska upprättas
för att medlemsstaternas behöriga myndigheter ska kunna samarbeta där det är
nödvändigt för tillämpningen av denna förordning och för att de ska kunna söka efter
specifika kliniska prövningar. Den ska också göra det möjligt för sponsorer att
hänvisa till tidigare ansökningar om tillstånd för klinisk prövning eller för
en väsentlig ändring. 3. EU-databasen ska vara
offentlig, förutom om alla eller delar av de data och den information som ingår
ska omfattas av sekretess på någon av följande grunder: –
Skydd av personuppgifter i enlighet med förordning
(EG) nr 45/2001. –
Skydd av information som rör affärshemligheter. –
Säkerställande av att medlemsstaterna effektivt kan
övervaka genomförandet av en klinisk prövning. 4. EU-databasen ska bara
innehålla personuppgifter om detta är nödvändigt för tillämpningen av
punkt 2. 5. Försökspersonernas
personuppgifter ska inte vara allmänt tillgängliga. 6. Sponsorn ska ständigt
uppdatera den information som finns i EU-databasen om eventuella ändringar av
kliniska prövningar som inte utgör väsentliga ändringar men som är relevanta
för medlemsstaternas övervakning av den kliniska prövningen. 7. Kommissionen och
medlemsstaterna ska se till att den registrerade kan utnyttja sin rättighet att
bli informerad om att behandling sker, att få tillgång till uppgifterna, begära
rättelse och att göra invändningar mot behandlingen i enlighet med förordning
(EG) nr 45/2001 eller nationell lagstiftning om uppgiftsskydd som genomför
direktiv 95/46/EG. De ska se till att den registrerade kan utöva rätten att få
tillgång till uppgifter som gäller honom eller henne och rätten att få
ofullständiga eller inkorrekta uppgifter korrigerade och raderade. Inom ramen
för sina respektive skyldigheter ska kommissionen och medlemsstaterna se till
att inkorrekt och olagligt behandlade uppgifter raderas, i enlighet med
tillämplig lagstiftning. Uppgifterna ska korrigeras eller raderas så fort som
möjligt, men senast 60 dagar efter den registrerades begäran. Kapitel XV
Samarbete mellan medlemsstaterna Artikel 79
Nationella kontaktpunkter 1. Varje medlemsstat ska utse en
nationell kontaktpunkt för att underlätta de förfaranden som fastställs i
kapitlen II och III. 2. Varje medlemsstat ska lämna
uppgift om kontaktpunkten till kommissionen. Kommissionen ska offentliggöra en
förteckning över kontaktpunkterna. Artikel 80
Stöd från kommissionen Kommissionen ska stödja medlemsstaternas
samarbete inom ramen för de tillståndsförfaranden som avses i kapitlen II och
III i denna förordning och det samarbete som avses i artikel 40.2. Artikel 81
Samordnande och rådgivande grupp för kliniska prövningar 1. Härmed inrättas en särskild
grupp för samordning och rådgivning när det gäller kliniska prövningar,
bestående av de nationella kontaktpunkter som avses i artikel 79. 2. Gruppen ska ha följande
uppgifter: a) Stödja medlemsstaternas och kommissionens
utbyte av information om erfarenheterna av genomförandet av denna förordning. b) Bistå kommissionen i samband med det stöd
som avses i artikel 80. 3. En företrädare för
kommissionen ska vara ordförande för gruppen. 4. Gruppen ska sammanträda
regelbundet och vid behov, på begäran av kommissionen eller en medlemsstat. 5. Kommissionen ska
tillhandahålla ett sekretariat. Kapitel XVI
Avgifter Artikel 82
Allmän princip Denna förordning påverkar inte
medlemsstaternas möjlighet att ta ut avgifter för de verksamheter som
fastställs i denna förordning, förutsatt att storleken på avgiften fastställs
på ett öppet sätt och i enlighet med principen om kostnadstäckning. Artikel 83
En avgift per verksamhet per medlemsstat När det gäller bedömning enligt kapitlen II
och III ska medlemsstaterna inte kräva att avgifter betalas till flera olika
organ som deltar i denna bedömning. Kapitel XVII
Genomförandeakter och delegerade akter Artikel 84
Kommittéförfarande 1. Kommissionen ska biträdas av
ständiga kommittén för humanläkemedel som inrättats genom direktiv 2001/83/EG.
Kommittén ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU)
nr 182/2011. 2. När det hänvisas till denna punkt
ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom
skriftligt förfarande ska det förfarandet avslutas utan resultat om kommitténs
ordförande, inom tidsfristen för att avge yttrandet, så beslutar eller en enkel
majoritet av kommittéledamöterna så begär. Artikel 85
Delegeringens utövande 1. Befogenheten att anta
delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i
denna artikel. 2. Den befogenhet att anta
delegerade akter som avses i artiklarna 27, 42, 60 och 67 ska ges till
kommissionen tills vidare från och med den dag då den här förordningen träder i
kraft. 3. Den delegering av befogenhet
som avses i artiklarna 27, 42, 60 och 67 får när som helst återkallas av
Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att
delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet
får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens
officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det
påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Så snart kommissionen antar
en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 5. En delegerad akt som antas
enligt artiklarna 27, 42, 60 och 67 ska träda i kraft endast om varken
Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten
inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet
och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den
perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna
period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets
initiativ. Kapitel XVIII
Övriga bestämmelser Artikel 86
Läkemedel som innehåller, består av eller härrör från celler Denna förordning ska inte påverka
tillämpningen av nationell lagstiftning som, av skäl som inte tas upp i denna
förordning, förbjuder eller begränsar användning av specifika typer av
mänskliga celler eller djurceller, eller försäljning, tillhandahållande eller
användning av läkemedel som innehåller, består av eller härrör från sådana
celler. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna uppgifter om relevant
nationell lagstiftning. Artikel 87
Förhållande till annan lagstiftning Denna förordning påverkar inte tillämpningen
av rådets direktiv 97/43/Euratom[24],
rådets direktiv 96/29/Euratom[25],
Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG[26] och Europaparlamentets och
rådets direktiv 2009/41/EG[27]. Artikel 88
Prövningsläkemedel som är gratis för försökspersonen Utan att det påverkar tillämpningen av
medlemsstaternas ansvar för att besluta om sin hälso- och sjukvårdspolitik samt
för att organisera och ge hälso- och sjukvård ska kostnaderna för
prövningsläkemedel inte bäras av försökspersonen. Artikel 89
Uppgiftsskydd 1. Medlemsstaterna ska tillämpa
direktiv 95/46/EG vid behandling av personuppgifter som utförs i
medlemsstaterna i enlighet med denna förordning. 2. Förordning (EG)
nr 45/2001 ska tillämpas vid behandling av personuppgifter som utförs av
kommissionen och läkemedelsmyndigheten i enlighet med denna förordning. Artikel 90
Civilrättsligt eller straffrättsligt ansvar Denna förordning påverkar inte tillämpningen
av medlemsstaternas och unionens bestämmelser om sponsorns eller prövarnas
civilrättsliga och straffrättsliga ansvar. Kapitel XIX
Slutbestämmelser Artikel 91
Upphävande 1. Direktiv 2001/20/EG ska upphöra att
gälla den [ange datum – två år efter det att denna förordning offentliggörs]. 2. Genom undantag från punkt 1 ska
kliniska prövningar för vilka ansökan om tillstånd har lämnats in före det
datum som anges i artikel 92.2 [datum för ansökan] i enlighet med direktiv
2001/20/EG fortsätta att regleras av det direktivet till och med den [ange datum
– fem år efter det att denna förordning offentliggörs]. 3. Hänvisningar till direktiv
2001/20/EG ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas i
enlighet med jämförelsetabellen i bilaga V. Artikel 92
Övergångsbestämmelse Genom undantag från artikel 91.1 får
kliniska prövningar för vilka ansökan om tillstånd har lämnats in mellan den [ange
datum – två år efter det att denna förordning offentliggörs] och den [ange
datum – tre år efter offentliggörandet] startas i enlighet med artiklarna
6, 7 och 9 i direktiv 2001/20/EG. Sådana kliniska prövningar ska fortsätta att
regleras av det direktivet till och med den [ange datum – fem år efter det att
denna förordning offentliggörs]. Artikel 93
Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde
dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella
tidning. Den ska tillämpas från och med den [ange
datum – två år efter offentliggörandet]. Denna
förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den På Europaparlamentets vägnar På
rådets vägnar Ordförande Ordförande
BILAGA I
Ansökningshandlingar för en första ansökan 1. Inledning och allmänna principer 1. Sponsorn ska i tillämpliga
fall hänvisa till tidigare ansökningar. Om dessa ansökningar har lämnats in av
en annan sponsor ska ett skriftligt avtal från den sponsorn lämnas in. 2. Ansökan ska undertecknas av
sponsorn. Denna namnteckning bekräftar att sponsorn är förvissad om att ·
den information som tillhandahålls är fullständig, ·
de bifogade dokumenten innehåller en korrekt
redogörelse för den tillgängliga informationen, ·
den kliniska prövningen kommer att genomföras i
enlighet med protokollet. 3. Ansökningshandlingarna för en ansökan enligt artikel 11
ska begränsas till avsnitten 2–10 i denna bilaga. 4. Utan att det påverkar
tillämpningen av artikel 26 ska ansökningshandlingarna för en ansökan enligt
artikel 14 begränsas till avsnitten 11–17 i denna bilaga. 2. Följebrev 5. I följebrevet ska prövningens
karakteristika anges. 6. Det är dock inte nödvändigt
att i följebrevet upprepa information som redan angetts i
EU-ansökningsformuläret, med följande undantag: ·
Om prövningsgruppen uppvisar specifika särdrag,
till exempel om det finns försökspersoner som inte kan lämna sitt informerade
samtycke eller är underåriga. ·
Om prövningen innebär att en ny aktiv substans
administreras för första gången till människor. ·
Om läkemedelsmyndigheten eller den nationella
behöriga myndigheten i en medlemsstat eller ett tredjeland har avgivit ett
vetenskapligt yttrande angående prövningen eller prövningsläkemedlet. ·
Om prövningen ingår i eller ska ingå i ett
pediatriskt prövningsprogram enligt avsnitt II kapitel 3 i Europaparlamentets
och rådets förordning (EG) nr 1901/2006 av den 12 december 2006 om
läkemedel för pediatrisk användning[28]
(om läkemedelsmyndigheten redan har fattat beslut om det pediatriska
prövningsprogrammet ska följebrevet innehålla en länk till beslutet på
läkemedelsmyndigheten webbplats). ·
Om prövningsläkemedel eller tilläggsläkemedel är
klassade som narkotiska och psykotropa substanser. ·
Om sponsorn har erhållit en klassificering som
särläkemedel för prövningsläkemedlet eller sjukdomen. 7. I följebrevet ska anges var i
ansökningshandlingarna den relevanta informationen finns. 8. I följebrevet ska anges var i
ansökningshandlingarna den nödvändiga referenssäkerhetsinformationen finns så
att det kan bedömas om en biverkning är en misstänkt allvarlig och oförutsedd
biverkning. 9. Om en ansökan lämnas in på nytt
ska det i följebrevet särskilt markeras vilka ändringar som gjorts jämfört med
den tidigare inlämnade ansökan. 3. EU-ansökningsformulär 10. EU-ansökningsformuläret,
korrekt ifyllt. 4. Prövningsprotokoll 11. I prövningsprotokollet ska det
beskrivas vilka syften den kliniska prövningen har, hur den är utformad och
vilken metod som ska användas samt vilka statistiska överväganden som gjorts
och hur prövningen är upplagd. 12. Prövningsprotokollet ska
identifieras genom sin beteckning, sponsorns specifika kodnummer för
prövningsprotokollet, vilket är specifikt för alla versioner av
prövningsprotokollet (om tillgängligt), ett datum och versionsnummer som
uppdateras vid ändringar, samt en kort titel eller ett kort namn. 13. Rapporten ska framför allt
innehålla följande · En klar och entydig angivelse av vad som utgör den berörda prövningens
slut (detta innebär i de flesta fall det datum då den sista försökspersonen gör
sitt sista besök). Eventuella undantag från detta ska motiveras i
prövningsprotokollet. · En analys av den kliniska prövningens relevans och av dess utformning
så att en bedömning kan göras i enlighet med artikel 6. · En utvärdering av den förväntade nyttan och de förväntade riskerna i
enlighet med artikel 6. · Uteslutnings- och urvalskriterier. · En motivering till att man inkluderat försökspersoner som inte kan
lämna sitt informerade samtycke till att delta i prövningen eller andra
specifika populationsgrupper, till exempel underåriga. · Om inga äldre personer eller kvinnor deltar i den kliniska prövningen,
en förklaring och motivering till dessa uteslutningskriterier. · En detaljerad beskrivning av förfarandet för rekrytering och inhämtande
av informerat samtycke, särskilt när försökspersoner inte kan lämna sitt
informerade samtycke. · En sammanfattning av övervakningsåtgärderna. · En beskrivning av riktlinjerna för publicering. · En beskrivning av planen för hur vård ska tillhandahållas
försökspersonerna sedan deras deltagande i prövningen avslutats, om sådan extra
vård krävs på grund av försökspersonernas deltagande i prövningen, och om den
skiljer sig från vad som normalt kan förväntas för det medicinska tillståndet i
fråga. · En beskrivning av eventuella åtgärder för spårning, lagring,
destruering och återlämnande av prövningsläkemedlet och tilläggsläkemedlet i
enlighet med artikel 48. · En beskrivning av de åtgärder man vidtagit för att följa tillämpliga
regler om skydd av personuppgifter, särskilt de tekniska och organisatoriska
åtgärder som kommer att vidtas för att förhindra obehörig åtkomst, obehörigt
röjande, obehörig spridning eller ändring samt förlust av information och
personuppgifter. · En beskrivning av de åtgärder som kommer att vidtas för att säkerställa
att sekretessen när det gäller försökspersonernas journaler och personuppgifter
vid kliniska prövningar bevaras. · En beskrivning av de åtgärder som kommer att vidtas vid eventuella
brott mot uppgiftsskyddet i syfte att lindra möjliga negativa följder. · En väl underbyggd motivering till att en sammanfattning av resultaten
av de kliniska prövningarna ska få lämnas in efter mer än ett år. · En motivering till att tilläggsläkemedel som inte är godkända för
försäljning ska få användas. 14. Om en klinisk prövning
genomförs med en aktiv substans som finns tillgänglig i Europeiska unionen
under olika varumärken, får man i prövningsprotokollet definiera behandlingen
endast med avseende på den aktiva substansen eller den anatomiska, terapeutiska
och kemiska koden (ATC-kod) (nivå 3–5) och behöver inte ange varumärket för
varje produkt. 15. När det gäller anmälningar av
incidenter ska följande anges i prövningsprotokollet: · Incidenter eller onormala laboratorieresultat som är avgörande för
säkerhetsbedömningen och som ska rapporteras till sponsorn. och · Allvarliga incidenter som prövaren inte måste rapportera. 16. Frågor
som rör märkning och avblindning av ett prövningsläkemedel ska i tillämpliga
fall tas upp i prövningsprotokollet. 17. Prövningsprotokollet ska
åtföljas av en sammanfattning av det. 5. Prövarhandboken 18. Prövarhandboken syftar till
att ge prövarna och andra som är delaktiga i prövningen information som kan
underlätta deras förståelse av den logiska grunden för och möjligheter att
uppfylla kraven i centrala punkter i prövningsprotokollet, t.ex. dosering,
doseringsintervall, administreringsmetoder och förfaranden för övervakning av
säkerheten. 19. Informationen i
prövarhandboken ska presenteras i en kortfattad, enkel, objektiv, välavvägd och
saklig stil som en kliniker eller prövare kan förstå och som gör att denne
opartiskt kan bedöma nytta och risk för att fastställa huruvida den föreslagna
kliniska prövningen är lämplig. Prövarhandboken ska sammanställas utifrån all
tillgänglig information och alla bevis som stöder den logiska grunden för den
föreslagna kliniska prövningen och den säkra användningen av prövningsläkemedlet
i prövningen; den ska presenteras i form av sammanfattningar. 20. Om prövningsläkemedlet godkänns och används i enlighet med
villkoren i godkännandet för försäljning ska prövarhandboken utgöra den
godkända sammanfattningen av produktens egenskaper. Om användningsvillkoren i
den kliniska prövningen skiljer sig från de som godkänts ska sammanfattningen
av produktens egenskaper kompletteras med en sammanfattning av de relevanta
icke-kliniska och kliniska data som stöder användningen av prövningsläkemedlet i
den kliniska prövningen. Om prövningsläkemedlet endast identifieras i
prövningsprotokollet genom sin aktiva substans ska sponsorn välja en
sammanfattning av produktens egenskaper som motsvarar prövarhandboken för alla
läkemedel som innehåller den aktiva substansen och som använts på något
prövningsställe där de kliniska prövningarna genomförts. 21. I fråga om multinationella
prövningar där det läkemedel som ska användas i varje medlemsstat är det
läkemedel som har godkänts på nationell nivå, och då sammanfattningen av
produktens egenskaper skiljer sig åt mellan medlemsstaterna, ska sponsorn välja
en sammanfattning av produktens egenskaper vilken ska gälla för hela den
kliniska prövningen. Denna sammanfattning av produktens egenskaper ska vara den
som bäst garanterar patientsäkerheten. 22. Om prövarhandboken inte är en
sammanfattning av produktens egenskaper ska den innehålla ett lätt
identifierbart avsnitt där det fastställs vilka biverkningar som ska anses som
förväntade biverkningar, inklusive uppgifter om biverkningarnas frekvens och
karaktär (nedan kallad referenssäkerhetsinformation). 6. Dokumentation rörande överensstämmelse
med god tillverkningssed i fråga om prövningsläkemedlet 23. När det gäller dokumentation
rörande överensstämmelse med god tillverkningssed ska följande gälla: 24. I något av följande fall
behöver ingen dokumentation lämnas in: · Prövningsläkemedlet är godkänt, har inte ändrats och tillverkas i EU. · Prövningsläkemedlet tillverkas inte i EU, men är godkänt och har inte
ändrats. 25. Om prövningsläkemedlet inte är
godkänt och inte har något godkännande för försäljning från ett tredje land som
är anslutet till International Conference on Harmonisation of Technical
Requirements for Registration of Pharmaceuticals for Human Use (ICH) samt
inte tillverkas i EU, ska följande dokumentation lämnas in: · En kopia av det tillstånd för import som avses i artikel 58. · Certifiering av den person i EU med särskild kompetens som ansvarar för
att tillverkningen är förenlig med god tillverkningssed som minst motsvarar god
tillverkningssed i EU, såvida det inte finns särskilda överenskommelser som
fastställs i avtalen om ömsesidigt erkännande mellan EU och tredje länder. 26. I alla andra fall ska en kopia
av det tillstånd för tillverkning och import som avses i artikel 58 lämnas in. 27. När det gäller
prövningsläkemedel ska tillverkning eller import som inte omfattas av ett
tillstånd i enlighet med artikel 58 ska det lämnas in dokumentation som visar
överensstämmelse med de krav som avses i artikel 58.6. 7. dokumentation rörande
prövningsläkemedlet 28. I dokumentationen rörande
prövningsläkemedlet ska det finnas information om kvaliteten på berörda
prövningsläkemedel, tillverkning och kontroll av prövningsläkemedlet samt data
från icke-kliniska prövningar och från dess kliniska bruk. 7.1.1. Data rörande
prövningsläkemedlet 7.1.1.1. Inledning 29. Beträffande uppgifter kan
dokumentationen om prövningsläkemedlet ersättas av annan dokumentation som kan
lämnas för sig själv eller tillsammans med en förenklad dokumentation om
prövningsläkemedlet. Närmare uppgifter om denna så kallade förenklade
dokumentation om prövningsläkemedlet finns i avsnitt 47. 30. Dokumentationen om
prövningsläkemedlet ska inledas med en detaljerad innehållsförteckning och en
ordlista. 31. Informationen i
dokumentationen om prövningsläkemedlet ska vara koncis. Dokumentationen om
prövningsläkemedlet får inte vara onödigt omfattande. Uppgifterna bör helst
lämnas i tabellform med kortfattade beskrivningar av de viktigaste punkterna. 7.1.1.2. Kvalitetsdata 32. Uppgifterna om kvaliteten ska
ställas upp logiskt. 7.1.1.3. Icke-kliniska farmakologiska
och toxikologiska data 33. Dokumentationen om
prövningsläkemedlet ska också innehålla sammanfattningar av icke-kliniska
farmakologiska och toxikologiska data om alla prövningsläkemedel som används i
den kliniska prövningen. Den ska också innehålla en referensförteckning över
genomförda studier och lämpliga litteraturhänvisningar. När så är lämpligt bör
uppgifterna lämnas in i tabellform med kortfattade beskrivningar där de
viktigaste punkterna tas upp. Sammanfattningarna av de studier som genomförts
ska möjliggöra en bedömning av studiens lämplighet och av huruvida studien har
genomförts i enlighet med ett godtagbart protokoll. 34. Icke-kliniska farmakologiska och
toxikologiska data ska ställas upp logiskt, till exempel enligt rubrikerna i
den aktuella versionen av modul 4 i Common Technical Document (det
gemensamma tekniska dokumentet), eller enligt eCTD-formatet. 35. Dokumentationen om
prövningsläkemedlet ska innehålla en kritisk analys av data, däribland en
motivering till att vissa data kan ha utelämnats och en bedömning av produktens
säkerhet i samband med den föreslagna kliniska prövningen, snarare än en rent
faktamässig sammanfattning av de genomförda studierna. 36. Dokumentationen om
prövningsläkemedlet ska innehålla en redogörelse för status när det gäller god
laboratoriesed eller motsvarande standarder enligt artikel 25.3. 37. Det testmaterial som används i
toxicitetsstudier ska vara representativt för det material som används i de
kliniska prövningarna vad gäller de kvalitativa och kvantitativa
föroreningsprofilerna. Beredningen av testmaterialet ska vara föremål för
sådana kontroller som krävs för att garantera detta och därmed stödja studiens
giltighet. 7.1.1.4. Data från tidigare kliniska
prövningar och prövningar på människor 38. Data från kliniska prövningar
och prövningar på människor ska ställas upp logiskt, till exempel enligt
rubrikerna i den aktuella versionen av modul 5 i Common Technical Document
(det gemensamma tekniska dokumentet) eller enligt eCTD-formatet. 39. Detta
avsnitt ska innehålla sammanfattningar av alla tillgängliga uppgifter från
tidigare kliniska prövningar och prövningar på människor med
prövningsläkemedlen. 40. Det ska innehålla ett
uttalande om huruvida de kliniska prövningar som avses är förenliga med god
klinisk sed och en hänvisning till det införande i ett offentligt register som
avses i artikel 25.4–25.6. 7.1.1.5. Övergripande risk- och
nyttobedömning 41. Detta avsnitt ska innehålla en
kortfattad integrerad sammanfattning med en kritisk analys av icke-kliniska och
kliniska data i relation till de potentiella riskerna och den potentiella
nyttan med den föreslagna prövningen, om inte denna information redan lämnats i
prövningsprotokollet. I det senare fallet ska en korshänvisning göras till det
berörda avsnittet i prövningsprotokollet. I texten ska det anges om studier
avslutats i förtid, tillsammans med en redogörelse för skälen. Vid alla
utvärderingar av förutsebara risker och förväntad nytta när det gäller studier
på underåriga eller vuxna som inte har beslutskompetens ska man beakta de
särskilda bestämmelser som fastställs i denna förordning. 42. I förekommande fall ska
säkerhetsmarginalerna diskuteras med avseende på den relativa systemiska
exponeringen för prövningsläkemedlet, helst på grundval av data om arean under
kurvan (AUC) eller om den högsta koncentrationen (Cmax), beroende på
vilket som anses vara mest relevant, snarare än med avseende på den dosering
som tillämpas. Även den kliniska relevansen av alla resultat i de icke-kliniska
och kliniska studierna och eventuella rekommendationer om vidare övervakning av
effekterna av och säkerheten hos de kliniska prövningarna ska diskuteras. 7.1.2. Förenklad dokumentation om prövningsläkemedlet
genom hänvisning till annan dokumentation 43. Sökanden får hänvisa till
annan dokumentation som lämnats in för sig eller tillsammans med en förenklad
dokumentation om prövningsläkemedlet. 7.1.2.1. Möjlighet
att hänvisa till prövarhandboken 44. Sökanden kan antingen lämna
fristående dokumentation om prövningsläkemedlet eller göra en korshänvisning
till prövarhandboken för de prekliniska och kliniska delarna av dokumentationen
om prövningsläkemedlet. I det senare fallet ska sammanfattningarna av
preklinisk och klinisk information omfatta data, helst i tabellform, som är
tillräckligt detaljerade för att bedömarna ska kunna fatta ett beslut om
prövningsläkemedlets eventuella toxicitet och om säkerheten vid användning av
det i den föreslagna prövningen. Om någon särskild aspekt av prekliniska eller
kliniska data kräver en detaljerad expertförklaring eller en analys utöver vad
som normalt skulle ingå i prövarhandboken, ska sökanden lämna preklinisk och
klinisk information som en del av dokumentationen om prövningsläkemedlet. 7.1.2.2. Möjligheter att hänvisa till
sammanfattningen av produktens egenskaper 45. Sökanden kan lämna in den
aktuella versionen av sammanfattningen av produktens egenskaper som
dokumentation om prövningsläkemedlet i sådana fall då prövningsläkemedlet är
godkänt för försäljning. De exakta kraven anges i tabell 1. Tabell 1: Innehållet i den förenklade
dokumentationen om prövningsläkemedlet Typer av tidigare bedömning || Kvalitetsdata || Icke-kliniska data || Kliniska data Prövningsläkemedlet är godkänt eller har ett godkännande för försäljning i ett ICH-land och används i prövningen || || || – enligt villkoren i sammanfattningen av produktens egenskaper, || Sammanfattning av produktens egenskaper – utan hänsyn till villkoren i sammanfattningen av produktens egenskaper, || Sammanfattning av produktens egenskaper || Om tillämpligt || Om tillämpligt – efter ändring (t.ex. blindning) || P+A || Sammanfattning av produktens egenskaper || Sammanfattning av produktens egenskaper En annan beredningsform eller styrka av prövningsläkemedlet är godkänd eller har ett godkännande för försäljning i ett ICH-land, och prövningsläkemedlet distribueras av innehavaren av godkännandet för försäljning || Sammanfattning av produktens egenskaper+P+A || Ja || Ja Prövningsläkemedlet är inte godkänt och har inget godkännande för försäljning i ett ICH-land men den aktiva substansen ingår i ett läkemedel som är godkänt för försäljning och || || || – distribueras av samma tillverkare, || Sammanfattning av produktens egenskaper+P+A || Ja || Ja – distribueras av en annan tillverkare || Sammanfattning av produktens egenskaper+S+P+A || Ja || Ja Prövningsläkemedlet har varit föremål för en tidigare ansökan om klinisk prövning och har beviljats tillstånd i den berörda medlemsstaten samt har inte ändrats och || || || – inga nya uppgifter har tillgängliggjorts sedan den senaste ändringen av ansökan om klinisk prövning, || Hänvisning till den tidigare inlämnade ansökan – nya uppgifter har tillgängliggjorts sedan den senaste ändringen av ansökan om klinisk prövning, || Nya uppgifter || Nya uppgifter || Nya uppgifter – används under andra omständigheter || Om tillämpligt || Om tillämpligt || Om tillämpligt (S: Uppgifter om den aktiva substansen; P:
Uppgifter om prövningsläkemedlet; A: Ytterligare information om anläggning och
utrustning, utvärdering av främmande agens säkerhet, nya hjälpämnen och
lösningsmedel för rekonstituering samt spädningsmedel) 46. Om prövningsläkemedlet
definieras i protokollet med avseende på den aktiva substansen eller ATC-koden
(se avsnitt 4) kan sökanden ersätta dokumentationen om prövningsläkemedlet med
en representativ sammanfattning av produktens egenskaper för varje aktiv
substans/aktiv substans som rör denna ATC-grupp. Sökanden kan alternativt lämna
ett kollationerat dokument med uppgifter som motsvarar uppgifterna i den representativa
sammanfattningen av produktens egenskaper för varje aktiv substans som kan
användas som prövningsläkemedel i den kliniska prövningen. 7.1.3. Dokumentation om prövningsläkemedel vid placeboanvändning 47. Om prövningsläkemedlet är ett
placebopreparat ska informationskraven begränsas till uppgifter om kvaliteten.
Ingen ytterligare dokumentation krävs om placebopreparatet har samma
sammansättning som det testade prövningsläkemedlet, tillverkas av samma
tillverkare och inte är sterilt. 8. Dokumentation om Tilläggsläkemedel 48. Utan att det påverkar
tillämpningen av artikel 62 ska dokumentationskraven som anges i avsnitten 6
och 7 även gälla för tilläggsläkemedel. Om tilläggsläkemedlet har godkänts i
den berörda medlemsstaten ska dock ingen ytterligare information lämnas. 9. Vetenskapliga yttranden och pediatriskt
prövningsprogram 49. En kopia ska lämnas av
sammanfattningen (om tillgänglig) av det vetenskapliga yttrandet från
läkemedelsmyndigheten eller från någon av medlemsstaterna eller ett tredjeland
beträffande den kliniska prövningen. 50. Om den kliniska prövningen
ingår i ett överenskommet pediatriskt prövningsprogram ska en kopia av
läkemedelsmyndighetens beslut om överenskommelsen rörande det pediatriska
prövningsprogrammet och yttrandet från den pediatriska kommittén lämnas in, om
inte dessa dokument i sin helhet är tillgängliga via internet. I det senare
fallet räcker de med en länk till denna dokumentation i följebrevet (se avsnitt
2). 10. Innehållet i märkningen av
prövningsläkemedel 11. Rekryteringsförfaranden (information per
berörd medlemsstat) 51. Om detta inte beskrivs i
protokollet ska det finnas ett separat dokument som innehåller en detaljerad
beskrivning av de förfaranden som gäller för rekrytering av försökspersoner. 52. Om rekrytering av
försökspersoner sker genom annonsering ska kopior av annonsmaterialet lämnas
in, inklusive eventuellt tryckt material och ljud- eller bildinspelningar. De
förfaranden som föreslås för hantering av svaren på annonsen ska beskrivas.
Detta inbegriper de planerade åtgärderna när det gäller information eller
rådgivning till de respondenter som konstaterats inte vara lämpliga att ingå i
prövningen. 12. Information om försökspersoner och
förfarande för informerat samtycke (information per berörd medlemsstat) 53. All information som lämnas
till försökspersonerna (eller, i tillämpliga fall, föräldrarna eller den legala
ställföreträdaren) innan de beslutar sig för att delta eller avstå från att
delta ska lämnas in tillsammans med blanketten för skriftligt informerat
samtycke. 54. En beskrivning av förfarandena
rörande informerat samtycke under särskilda omständigheter ska lämnas in vid
följande tillfällen: –
Vid prövningar med försökspersoner som är
underåriga eller personer som inte är beslutskompetenta ska förfarandena för
att inhämta informerat samtycke från föräldrar eller legala ställföreträdare
och för dessa försökspersoners deltagande beskrivas. –
Om ett förfarande med bevittnat samtycke ska
användas, ska det finnas relevant information om skälet till att ett vittne
används, valet av vittne och om det förfarande som ska användas för att inhämta
informerat samtycke. –
När det rör sig om kliniska prövningar enligt
artikel 32 ska det beskrivas vilket förfarande man använder sig av för att
inhämta informerat samtycke från den legala ställföreträdaren och
försökspersonen för att fortsätta den kliniska prövningen. –
När det rör sig om kliniska prövningar i
nödsituationer ska det beskrivas vilka förfaranden som har följts för att konstatera
att det rör sig om en nödsituation och för att dokumentera den. 55. I sådana fall ska den
information som ges till försökspersonen och till föräldrarna eller den legala
ställföreträdaren tillhandahållas. 13. prövarens lämplighet (information per
berörd medlemsstat) 56. En förteckning ska lämnas över
de prövningsställen man planerar att använda för den kliniska prövningen, namn
på och befattning för de prövare som ansvarar for ett forskarlag som genomför
en klinisk prövning på något prövningsställe (nedan kallade ansvariga
prövare) och uppgifter om antalet försökspersoner på prövningsställena. 57. En beskrivning av de ansvariga
prövarnas kvalifikationer i en aktuell meritförteckning ska lämnas in
tillsammans med andra relevanta dokument. Eventuell tidigare utbildning i
principerna för god klinisk sed eller erfarenhet från arbete med kliniska
prövningar och vård ska beskrivas. 58. Alla omständigheter som kan
misstänkas påverka opartiskheten hos de ansvariga prövarna ska redovisas,
exempelvis ekonomiska intressen. 14. Prövningsställenas lämplighet
(information per berörd medlemsstat) 59. Ett skriftligt uttalande
rörande lämpligheten hos prövningsställena ska lämnas in av den klinik- eller
institutionschef som förestår prövningsstället eller av någon annan ansvarig
person, enligt det system som gäller i medlemsstaten. 15. Bevis på försäkringsskydd eller
skadeersättningsgaranti (information per berörd medlemsstat) 16. Finansiella bestämmelser (information per
berörd medlemsstat) 60. Uppgifter om finansiella
transaktioner och ersättning till försökspersoner samt prövare och
prövningsställe för deltagandet i den kliniska prövningen ska lämnas in. 61. En beskrivning av alla avtal
mellan sponsorn och prövningsstället ska lämnas in. 17. Betalningsbevis (information per berörd
medlemsstat) BILAGA II
Ansökningshandlingar för väsentlig ändring 1. Inledning och allmänna principer 1. Om en väsentlig ändring avser
mer än en klinisk prövning med samma sponsor och samma prövningsläkemedel, får
sponsorn lämna in en enda tillståndsansökan. Följebrevet och anmälan ska
innehålla en förteckning över alla kliniska prövningar som berörs, med
prövningarnas officiella id-nummer och respektive ändringskodnummer. 2. Ansökan ska undertecknas av
sponsorn. Denna namnteckning bekräftar att sponsorn är förvissad om att · den information som tillhandahålls är fullständig, · de bifogade dokumenten innehåller en korrekt redogörelse för den
tillgängliga informationen, · den kliniska prövningen kommer att genomföras i enlighet med den
ändrade dokumentationen. 2. Följebrev 3. Ett följebrev med följande
information: – I ärenderaden anges EU-prövningsnumret
samt sponsorns prövningsprotokollnummer (om tillgängligt) med prövningens
beteckning och sponsorns ändringskodnummer, vilket möjliggör en unik
identifikation av den väsentliga ändringen; samma kodnummer ska användas
genomgående. – Identifiering av sökanden. – Identifiering ändringen (sponsorns
ändringskodnummer och datum), varvid en ändring skulle kunna hänföra sig till
flera ändringar i prövningsprotokollet eller det vetenskapliga underlaget. – Angivande, framhävt genom en särskild
markering, av eventuella särskilda frågor avseende ändringen; där ska också
anges var den berörda informationen eller texten finns i de ursprungliga
ansökningshandlingarna. – Angivande av eventuell information som inte
finns i ansökningsformuläret för ändringar och som kan påverka risken för
försökspersonerna. – I tillämpliga fall en förteckning över
alla berörda kliniska prövningar med deras officiella id-nummer och respektive
ändringskodnummer (se ovan). 3. ansökningsformulär för ändringar 4. Beskrivning av ändringen 4. Ändringen ska beskrivas på
följande sätt: – Genom ett utdrag från de ändrade
dokumenten med de tidigare och nya ordalydelserna, försedda med
ändringsmarkeringar, samt ett utdrag som endast visar den nya ordalydelsen. – Utan att det påverkar tillämpningen av
föregående led, en ny version av hela dokumentet om ändringarna är så
omfattande eller långtgående att de motiverar detta (i sådana fall ska i en
kompletterande tabell anges vilka ändringar som dokumenten har genomgått,
varvid identiska ändringar kan grupperas tillsammans). 5. Den nya versionen ska
identifieras med hjälp av datum och ett uppdaterat versionsnummer. 5. Kompletterande uppgifter 6. Ytterligare styrkande
uppgifter, däribland i tillämpliga fall – sammanfattningar av uppgifter, – en uppdaterad övergripande
risk-/nyttobedömning, – möjliga konsekvenser för försökspersoner
som redan deltar i prövningen, – möjliga konsekvenser för utvärderingen av
resultatet. 6. Uppdatering av EU‑ansökningsformuläret 7. Om en väsentlig ändring
innebär att uppgifter i EU-ansökningformuläret ändras ska en reviderad version
av formuläret lämnas in. De områden som berörs av den väsentliga ändringen ska
framhävas genom en särskild markering i det reviderade formuläret. BILAGA III
Säkerhetsrapportering 1. Prövarens rapportering av allvarliga
incidenter till sponsorn 1. En allvarlig incident kan
utgöras av alla sorts ogynnsamma och oavsiktliga tecken (inklusive ett
avvikande laboratorieresultat, t.ex.), eller ett sjukdomssymtom eller en
sjukdom som kan sättas i tillfälligt samband med användningen av ett läkemedel. 2. Prövaren ska rapportera
sådana allvarliga incidenter som avses i artikel 37.2 omedelbart efter det att
denne har fått kännedom om den allvarliga incidenten. Vid behov ska en
uppföljningsrapport sändas till sponsorn så att denne kan avgöra om den
allvarliga incidenten kräver ny utvärdering av förhållandet mellan nytta och
risk för den berörda kliniska prövningen. 3. Prövaren har ansvar för att
lämna rapporter till sponsorn om alla allvarliga incidenter i samband med de
försökspersoner som prövaren behandlar inom ramen för den kliniska prövningen.
Prövaren behöver inte aktivt övervaka de försökspersoner som han eller hon
behandlat med tanke på incidenter sedan den kliniska prövningen har avslutats
för deras del, förutom om något annat anges i prövningsprotokollet. 4. Allvarliga incidenter som
inträffar hos försökspersoner sedan prövningen avslutats för deras del, ska
rapporteras till sponsorn om prövaren får kännedom om dem. 2. Rapportering av misstänkta oförutsedda
allvarliga biverkningar av sponsorn till läkemedelsmyndigheten 2.1. Allvarlig incident,
”reaktion” 5. En medicinsk händelse som
kräver en intervention för att förhindra något av de karakteristika eller någon
av de konsekvenser som avses i artikel 2 andra stycket led 29 är en allvarlig
incident. 6. Definitionen av biverkning täcker
också medicineringsfel och användningar utanför vad som anges i
prövningsprotokollet, inklusive felanvändning och missbruk av läkemedlet. 7. Det är underförstått av
definitionen att det finns en skälig möjlighet till ett orsakssamband mellan
incidenten och prövningsläkemedlet. Det betyder att det finns fakta (bevis)
eller argument som tyder på ett orsakssamband. 8. Om den rapporterande prövaren
inte lämnar någon information om orsakssamband ska sponsorn samråda med den
rapporterande prövaren och uppmuntra till att uttrycka en ståndpunkt om denna
aspekt. Den bedömning om orsakssamband som prövaren ger måste beaktas av
sponsorn. Om sponsorn inte samtycker med prövarens bedömning av orsakssamband,
ska både prövarens och sponsorns synpunkt tas med i rapporten. 2.2. ”Förutsedd”/”Oförutsedd” 9. När det gäller begreppet oförutsedd
ska en tidigare dokumenterad känd allvarlig biverkning som rapporteras med ny
signifikant information om specificitet, ökning av förekomst eller allvarlighet
utgöra en oförutsedd incident. 10. Sponsorn anger sannolikheten
för biverkningar i referenssäkerhetsinformationen. Bedömningen av sannolikhet
ska göras utifrån tidigare observerade incidenter, inte på grundval av vad som
kan förväntas utifrån läkemedlets farmakologiska egenskaper. 11. Referenssäkerhetsinformationen
finns i produktresumén eller i prövarhandboken. I följebrevet till ansökan ska
det finnas en hänvisning till referenssäkerhetsinformationen. Om
prövningsläkemedlet har godkänts för försäljning i flera berörda medlemsstater
och därmed har olika produktresuméer, ska sponsorn utgå från försökspersonernas
säkerhet vid valet av den lämpligaste produktresumén för
referenssäkerhetsinformationen. 12. Referenssäkerhetsinformationen
kan ändras medan en klinisk prövning pågår. Vid rapportering av misstänkta
oförutsedda allvarliga biverkningar gäller den version av
referenssäkerhetsinformationen som är i kraft när den berörda biverkningen
inträffar. En ändring av referenssäkerhetsinformationen påverkar således
antalet biverkningar som ska rapporteras som misstänkta oförutsedda allvarliga
biverkningar. När det gäller den referenssäkerhetsinformation som ska användas
för den årliga säkerhetsrapporten, se avsnitt 3. 13. Om den rapporterande prövaren
har tillhandahållit information om sannolikhet ska sponsorn beakta denna
information. 2.3. Närmare uppgifter om vilka
oförutsedda allvarliga biverkningar som ska rapporteras 14. Sponsorn för en klinisk
prövning som genomförs i minst en medlemsstat ska rapportera följande
misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar: · Alla misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar som inträffar under
den berörda kliniska prövningen, oavsett om den misstänkta oförutsedda
allvarliga biverkningen har inträffat på ett prövningsställe i en medlemsstat
eller på ett prövningsställe i ett berört tredjeland. · Alla misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar som är relaterade
till samma aktiva substans (oavsett farmaceutisk form och styrka eller
undersökt indikation) vid en klinisk prövning som endast genomförs i ett
tredjeland, om den kliniska prövningen –
sponsras av samma sponsor, eller –
sponsras av en annan sponsor som antingen ingår i
samma moderföretag eller som utvecklar ett läkemedel tillsammans med och på
grundval av ett formellt avtal med denna andra sponsor. Tillhandahållande av
prövningsläkemedlet eller information rörande säkerhetsfrågor till en framtida
potentiell innehavare av godkännandet för försäljning av produkten ska inte
betraktas som gemensam utveckling. 15. Även
sådana misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar som konstateras efter
avslutad prövning ska rapporteras. 2.4. Tidsfrister för rapportering
om misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar som medför eller kan medföra
att en försöksperson avlider 16. I fråga om misstänkta
oförutsedda allvarliga biverkningar som har medfört eller kan medföra att en
försöksperson avlider ska sponsorn rapportera minst de uppgifter som krävs så
snart som möjligt och under alla omständigheter inte senare än sju dagar efter
det att han eller hon fick kännedom om fallet. 17. Om den första rapporten är
ofullständig, dvs. om sponsorn inte har tillhandahållit alla uppgifter
och/eller en bedömning inom sju dagar, ska denne lämna en fullständig rapport
baserad på de första uppgifterna inom ytterligare åtta dagar. 18. Tidsfristen för den första rapporteringen (dag 0 = Di 0)
börjar löpa när sponsorn har mottagit informationen om minimirapporteringskriterierna. 19. Om sponsorn mottar väsentliga
nya uppgifter om ett fall som redan har rapporterats, börjar tidsfristen om
igen på dag noll, som är det datum då nya uppgifter har mottagits. Dessa
uppgifter ska rapporteras i form av en uppföljningsrapport inom 15 dagar. 2.5. Tidsfrister för rapportering
om misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar som inte har medfört och inte
riskerar att medföra att en försöksperson avlider 20. Misstänkta oförutsedda
allvarliga biverkningar som inte har medfört och inte riskerar att medföra att
en försöksperson avlider ska rapporteras inom 15 dagar. 21. Om en
misstänkt oförutsedd allvarlig biverkning visar sig ha medfört eller ha
riskerat att medföra att en försöksperson avlider, trots att den till en början
inte ansågs vara av sådan natur, ska den misstänkta oförutsedda allvarliga
biverkningen som inte har medfört eller inte riskerar medföra att en
försöksperson avlider rapporteras så snart som möjligt, dock senast inom 15
dagar. Uppföljningsrapporten för en misstänkt oförutsedd allvarlig biverkning
som har medfört eller riskerar att medföra att en försöksperson avlider ska
göras så snart som möjligt, dock högst sju dagar efter det att biverkningens
natur först blev känd. När det gäller uppföljningsrapporten, se avsnitt 2.4. 22. I fall där en misstänkt
oförutsedd allvarlig biverkning visat sig medföra eller riskerar att medföra
att en försöksperson avlider, trots att den till en början inte ansågs vara av
sådan natur och den första rapporten ännu inte har lämnats in, ska en
kombinerad rapport lämnas in. 2.6. Avblindning av
behandlingstilldelning 23. Endast misstänkta oförutsedda
allvarliga biverkningar för vilka försökspersonens behandlingstilldelning
avblindas ska rapporteras av sponsorn. 24. Prövaren ska endast avblinda
behandlingstilldelningen om detta är relevant för försökspersonens säkerhet. 25. När en incident kan utgöra en
misstänkt oförutsedd allvarlig biverkning ska sponsorn avblinda läkemedlet
endast för den berörda försökspersonen. Blindningen ska bibehållas för personer
som har ansvaret för prövningens fortlöpande genomförande (t.ex. ledningen,
övervakare och prövare) och personer med ansvar för analys av data och tolkning
av resultaten efter avslutad prövning, t.ex. biometripersonal. Avblindade
uppgifter ska endast vara tillgängliga för personer som behöver delta i
säkerhetsrapporteringen till myndigheten och säkerhetskommittéerna (Data
Safety Monitoring Boards, DSMB) eller personer som utför pågående
säkerhetsutvärderingar under prövningen. 26. För prövningar
rörande sjukdomar med hög sjuklighet eller dödlighet, där effektmått också
skulle kunna vara misstänkta oförutsedda allvarliga biverkningar eller där
dödlighet eller någon annan allvarlig följd (som potentiellt kan rapporteras
som en misstänkt oförutsedd allvarlig biverkning) utgör effektmåttet vid en
klinisk prövning, kan dock den kliniska prövningens trovärdighet skadas om det
förekommer systematisk avblindning. Under sådana och liknande omständigheter
ska sponsorn i prövningsprotokollet särskilt markera vilka allvarliga
incidenter som ska anses vara sjukdomsrelaterade och därför inte bör medföra
systematisk avblindning och skyndsam rapportering. 27. Om incidenten visar sig vara
en misstänkt oförutsedd allvarlig biverkning (t.ex. vad gäller sannolikhet), är
det efter avblindningen hur som helst rapporteringsreglerna för misstänkta
oförutsedda allvarliga biverkningar som gäller. 3. Årlig säkerhetsrapportering från
sponsorn 28. Rapportens bilaga ska
innehålla den referenssäkerhetsinformation som gäller vid
rapporteringsperiodens början. 29. Den
referenssäkerhetsinformation som gäller vid rapporteringsperiodens början ska
gälla under hela rapporteringsperioden. 30. Om
referenssäkerhetsinformationen blir föremål för väsentliga ändringar under
rapporteringsperioden, ska dessa ändringar förtecknas i den årliga
säkerhetsrapporten. Då ska också den reviderade referenssäkerhetsinformationen
lämnas in som en bilaga till rapporten som ett tillägg till den
referenssäkerhetsinformation som gällde i början av rapporteringsperioden. Även
om referenssäkerhetsinformationen ändras, ska den referenssäkerhetsinformation
som gällde i början av rapporteringsperioden gälla under hela
rapporteringsperioden. BILAGA IV
Märkning av prövningsläkemedel och tilläggsläkemedel 1. Prövningsläkemedel som inte är godkända
för försäljning 1.1. Allmänna regler 1. Följande uppgifter ska anges
på läkemedelsbehållaren och ytterförpackningen: a) Namn, adress och telefonnummer till den
huvudkontaktpunkt som kan tillhandahålla information om produkten, den kliniska
prövningen och avblindning av prövningsläkemedlet i nödfall. Det kan röra sig
om sponsorn, den organisation som kontrakterats för forskningen eller prövaren
(i denna bilaga kallad huvudkontakt). b) Läkemedelsform, administreringssätt,
antal doseringsenheter och om det gäller en oblindad prövning, produktens
namn/beteckning och styrka/effekt. c) Tillverkningssatsens nummer eller
kodnummer som identifierar innehåll och förpackningsprocess. d) En prövningsreferenskod som möjliggör
identifiering av prövningen, prövningsstället, prövaren och sponsorn om detta
inte framgår någon annanstans. e) Försökspersonens
identifikationsnummer/behandlingsnummer och i tillämpliga fall antal besök som
personen gjort. f) Namnet på prövaren (om detta inte redan
angetts i enlighet med leden a eller d). g) Användningsanvisningar (hänvisning får
ges till en broschyr eller andra förklarande dokument avsedda för
försökspersonen eller den person som administrerar läkemedlet). h) Påskriften ”Får endast användas vid
klinisk prövning” eller liknande ordalydelse. i) Förvaringsanvisningar. j) Användningsperiod (användningstid,
utgångsdatum eller datum för nytt test, efter vad som är tillämpligt), angiven
som månad/år och på ett sådant sätt att alla former av tvetydighet undviks. k) Påskriften ”Förvaras oåtkomligt för
barn”, utom när produkten är avsedd att användas i prövningar där
försökspersonerna inte tar med sig läkemedlet hem. 2. Symboler eller
bildframställningar får användas för att förtydliga viss information som avses
ovan. Kompletterande information, varningar eller kompletterande
användningsanvisningar får visas. 3. Adress och telefonnummer till
huvudkontakten behöver inte finnas på etiketten om försökspersonerna har fått
en broschyr eller ett kort där dessa uppgifter tillhandahålls och har fått
instruktioner att alltid ha denna information med sig. 1.2. Begränsad märkning av
läkemedelsbehållaren 1.2.1. Läkemedelsbehållare och
ytterförpackning som tillhandahålls tillsammans 4. När produkten tillhandahålls
försökspersonen eller den person som administrerar läkemedlet i en
läkemedelsbehållare och ytterförpackning som inte är avsedda att avskiljas från
varandra och ytterförpackningen är märkt med de uppgifter som förtecknas i
avsnitt 1.1., ska följande uppgifter finnas på läkemedelsbehållaren (eller på
en förseglad doseringsanordning som innesluter läkemedelsbehållaren). a) Namn på huvudkontakten. b) Läkemedelsform, administreringssätt (får
uteslutas när det rör sig om orala solida doseringsformer), antal doseringsenheter
och om det gäller en oblindad prövning, namn/ identitetsbeteckning och
styrka/effekt. c) Tillverkningssatsens nummer och/eller
kodnummer som identifierar innehåll och förpackningsprocess. d) En prövningsreferenskod som möjliggör
identifiering av prövningen, prövningsstället, prövaren och sponsorn om detta
inte framgår någon annanstans. e) Försökspersonens
identifikationsnummer/behandlingsnummer och i tillämpliga fall antal besök som
personen gjort. 1.2.2. Små läkemedelsbehållare 5. Om läkemedelsbehållaren har
formen av tablettkartor eller små enheter såsom ampuller på vilka de uppgifter
som krävs enligt avsnitt 1.1. inte kan anges, ska ytterförpackningen vara
försedd med en etikett med dessa uppgifter. Läkemedelsbehållaren ska innehålla
följande: a) Namn på huvudkontakten. b) Administreringsväg (får uteslutas när det
rör sig om orala solida doseringsformer) och om det gäller en oblindad
prövning, namn/identitetsbeteckning och styrka/effekt. c) Tillverkningssatsens nummer eller
kodnummer som identifierar innehåll och förpackningsprocess. d) En prövningsreferenskod som möjliggör
identifiering av prövningen, prövningsstället, prövaren och sponsorn om detta
inte framgår någon annanstans. e) Försökspersonens
identifikationsnummer/behandlingsnummer och i tillämpliga fall antal besök som
personen gjort. 2. Tilläggsläkemedel som inte är godkända
för försäljning 6. Följande uppgifter ska anges
på läkemedelsbehållaren och ytterförpackningen: a) Namn på huvudkontakten. b) Läkemedlets namn åtföljt av läkemedlets
styrka och läkemedelsform. c) Förteckning över de aktiva substanserna
med angivande av såväl deras art som mängd per doseringsenhet. d) En prövningsreferenskod som möjliggör
identifiering av prövningsstället, prövaren och försökspersonen. 3. Kompletterande märkning för
prövningsläkemedel som är godkända för försäljning 7. Följande uppgifter ska anges
på läkemedelsbehållaren och ytterförpackningen: a) Namn på huvudkontakten. b) En prövningsreferenskod som möjliggör
identifiering av prövningsstället, prövaren och försökspersonen. 4. Ersättning av information 8. De uppgifter som anges i
avsnitten 1, 2 och 3 kan uteslutas och ersättas av något annat system (t.ex.
ett centraliserat elektroniskt slumpfördelningssystem eller ett centraliserat
informationssystem), förutsatt att man även fortsättningsvis kan garantera
tillförlitliga och robusta uppgifter. Detta ska motiveras i
prövningsprotokollet. BILAGA V
Jämförelsetabell Direktiv 2001/20/EG || Denna förordning Artikel 1.1 || Artikel 1 och artikel 2 första stycket och andra stycket leden 1, 2 och 4 Artikel 1.2 || Artikel 2 andra stycket led 26 Artikel 1.3 första stycket || - Artikel 1.3 andra stycket || Artikel 44 tredje stycket Artikel 1.4 || Artikel 44 andra stycket Artikel 2 || Artikel 2 Artikel 3.1 || - Artikel 3.2 || Artiklarna 4, 28, 29.1 och 72 Artikel 3.3 || - Artikel 3.4 || Artikel 29.3 Artikel 4 || Artiklarna 28, 31 och 10.1 Artikel 5 || Artiklarna 28, 30 och 10.2 Artikel 6 || Artiklarna 4–14 Artikel 7 || Artiklarna 4–14 Artikel 8 || - Artikel 9 || Artiklarna 4–14 Artikel 10 a || Artiklarna 15–24 Artikel 10 b || Artikel 51 Artikel 10 c || Artiklarna 34 och 35 Artikel 11 || Artikel 78 Artikel 12 || Artikel 74 Artikel 13.1 || Artikel 58.1–4 Artikel 13.2 || Artikel 58.2 Artikel 13.3 första stycket || Artiklarna 59.1, 60.1 och 60.3 Artikel 13.3 andra stycket || Artikel 60.1 Artikel 13.3 tredje stycket || - Artikel 13.4 || Artikel 59.2 Artikel 13.5 || - Artikel 14 || Artiklarna 63–67 Artikel 15 || Artikel 75 Artikel 16 || Artikel 37 Artikel 17.1 a–c || Artikel 38 Artikel 17.1.d || - Artikel 17.2 || Artikel 39 Artikel 17.3 a || - Artikel 17.3.b || Artikel 40.1 Artikel 18 || - Artikel 19 första stycket första meningen || Artikel 71 Artikel 19 första stycket andra meningen || Artikel 70 Artikel 19 andra stycket || Artikel 88 Artikel 19 tredje stycket || - Artikel 20 || - Artikel 21 || Artikel 84 Artikel 22 || - Artikel 23 || - Artikel 24 || - FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets beteckning 1.2. Berörda
politikområden i den verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen 1.3. Typ
av förslag eller initiativ 1.4. Mål
1.5. Motivering
till förslaget eller initiativet 1.6. Tid
under vilken åtgärden kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen 1.7. Planerad
metod för genomförandet 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser
om uppföljning och rapportering 2.2. Administrations-
och kontrollsystem 2.3. Åtgärder
för att förebygga bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda
rubriker i den fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens
utgiftsdel 3.2. Beräknad
inverkan på utgifterna 3.2.1. Sammanfattning av
den beräknade inverkan på utgifterna 3.2.2. Beräknad inverkan på
driftsanslagen 3.2.3. Beräknad inverkan på
de administrativa anslagen 3.2.4. Förenlighet med den
gällande fleråriga budgetramen 3.2.5. Bidrag från tredje
part 3.3. Beräknad inverkan på
inkomsterna FINANSIERINGSÖVERSIKT FÖR RÄTTSAKT 1. GRUNDLÄGGANDE UPPGIFTER OM FÖRSLAGET
ELLER INITIATIVET 1.1. Förslagets eller initiativets
beteckning Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om kliniska prövningar av
humanläkemedel och om upphävande av direktiv 2001/20/EG 1.2. Berörda politikområden i den
verksamhetsbaserade förvaltningen och budgeteringen[29] Folkhälsa. Kostnaderna
kommer att täckas av anslagen som tilldelats programmet ”Hälsa för tillväxt”
2014–2020. 1.3. Typ av förslag eller
initiativ X Ny åtgärd ¨ Ny åtgärd som bygger
på ett pilotprojekt eller en förberedande åtgärd[30] ¨ Befintlig åtgärd vars genomförande förlängs i
tiden ¨ Tidigare åtgärd som
omformas till eller ersätts av en ny 1.4. Mål 1.4.1. Fleråriga strategiska mål för
kommissionen som förslaget eller initiativet är avsett att bidra till Syftet
med förslaget är att främja folkhälsan och forskningen inom EU genom att
föreskriva harmoniserade regler för godkännande och genomförande av kliniska
prövningar. 1.4.2. Specifika mål eller
verksamheter inom den verksamhetsbudgeterade förvaltningen och budgeteringen
som berörs Specifikt mål nr 1: En elektronisk
EU-portal och en EU-databas för inlämnande av ansökningar om tillstånd för
kliniska prövningar och för uppföljning. Specifikt mål nr 2: Uppdateringen av
modulen för klinisk prövning i den befintliga Eudravigilance-databasen för att
säkerställa bearbetningen av säkerhetsrapporter vid kliniska prövningar. Specifikt mål nr 3: Ett system för
samarbete mellan medlemsstaterna vid bedömningen av en ansökan om godkännande
av en klinisk prövning. Specifikt mål nr 4: En mekanism för
”systeminspektioner” av tredjeländernas regelverk för kliniska prövningar. Berörda verksamheter enligt den verksamhetsbaserade förvaltningen och
budgeteringen Folkhälsa 1.4.3. Verkan eller resultat som
förväntas Beskriv den verkan som
förslaget eller initiativet förväntas få på de mottagare eller den del av
befolkningen som berörs. Effekter
för sponsorer av kliniska prövningar (både ”näringslivssponsorer” och
”icke-kommersiella sponsorer”): Minskning av den administrativa bördan vid
ansökningar om kliniska prövningar och väsentliga ändringar. Effekter
på patienter samt hälso- och sjukvårdssystem: Snabbare tillgång till nya och
innovativa läkemedel och behandlingsmetoder. 1.4.4. Indikatorer för bedömning av
resultat eller verkan Ange vilka indikatorer
som ska användas för att följa upp hur förslaget eller initiativet genomförs. ·
Antal ansökningar om att få genomföra kliniska
prövningar i EU och antal försökspersoner. ·
Antal ansökningar om att få genomföra
multinationella kliniska prövningar i EU och antal försökspersoner. ·
Antal dagar som förflyter mellan det att
prövningsprotokollet slutgiltigt färdigställs och det att den första patienten
rekryteras och börjar behandlas. ·
Administrativa kostnader som medför administrativa
bördor och driftskostnader för kliniska prövningar som genomförs i EU. ·
Antal kliniska prövningar som genomförs utanför EU
för att generera data som avses i ansökan om tillstånd för en klinisk prövning
eller godkännande av ett läkemedel. 1.5. Motivering till förslaget
eller initiativet 1.5.1. Behov som ska tillgodoses på
kort eller lång sikt Direktivet
om kliniska prövningar kritiseras av alla berörda parter (alltifrån patienter
till forskare och näringslivet) för att ha orsakat en betydande nedgång i
intresset för patientinriktad forskning och därtill relaterade studier i EU.
Det är ett faktum att antalet ansökningar om att få genomföra kliniska
prövningar i EU har sjunkit från 5 028 (2007) till 3 800 (2011).
Denna utveckling minskar avsevärt Europas konkurrenskraft när det gäller
klinisk forskning och har därför en negativ inverkan på utvecklingen av nya och
innovativa behandlingsmetoder och läkemedel. Det
krävs att man tar itu både med denna utveckling och med kritiken. 1.5.2. Mervärdet av en åtgärd på
unionsnivå Harmoniserade
regler ger möjlighet att hänvisa till resultaten av kliniska prövningar i
ansökningar om godkännande för att släppa ut ett läkemedel på unionsmarknaden,
inklusive påföljande ändringar och utvidgning av godkännanden för försäljning. Detta
är oerhört viktigt när det gäller kliniska prövningar eftersom praktiskt taget
alla större kliniska prövningar genomförs i mer än en medlemsstat. Ytterligare
en faktor som man måste räkna med är att läkemedel avsedda för prövning i
anslutning till forskning och utveckling undantas från gemenskapsreglerna för
humanläkemedel. Dessa läkemedel kan ha producerats i en annan medlemsstat än
den där den kliniska prövningen genomförs. Läkemedlen omfattas därför inte av
den sekundära unionsrätten, som säkerställer deras fria rörlighet och samtidigt
säkerställer att en hög skyddsnivå bibehålls när det gäller människors hälsa. 1.5.3. Erfarenheter från tidigare
liknande försök eller åtgärder På
området reglering av läkemedel finns det sedan 1975 mekanismer för att
underlätta godkännande av ett läkemedel på den inre marknaden. Därifrån har man
fått mycket goda erfarenheter. Vissa delar av det föreliggande initiativet
bygger vidare på de erfarenheter som gjorts i fråga om godkännande av
läkemedel. Å
andra sidan har direktivet om kliniska prövningar från 2001, där det inte finns
någon mekanism för samarbete mellan medlemsstater, delvis varit ett negativt
exempel som inte bör följas. 1.5.4. Förenlighet med andra
finansieringsformer och eventuella synergieffekter Synergieffekter
förväntas uppnås i samband med översynen av lagstiftningen om medicintekniska
produkter: I denna lagstiftning föreskrivs en EU-portal för kliniska
undersökningar (klinisk forskning på medicintekniska produkter) som liknar den
som planeras för kliniska prövningar. 1.6. Tid under vilken åtgärden
kommer att pågå respektive påverka resursanvändningen ¨ Förslag eller initiativ som pågår under
begränsad tid –
¨ Förslaget eller initiativet ska gälla från [den DD/MM]ÅÅÅÅ till [den
DD/MM]ÅÅÅÅ. –
¨ Det påverkar resursanvändningen från ÅÅÅÅ till ÅÅÅÅ. X Förslag eller initiativ som pågår
under en obegränsad tid –
Genomförande med en inledningsfas 2014–2016
(inledningsfasen är tiden mellan den dag då förordningen träder i kraft, dvs.
20 dagar efter offentliggörandet, och den dag då förordningen börjar tillämpas;
under denna tid måste kommissionen vidta alla genomförandeåtgärder för att
säkerställa att förordningen kan fungera den dag då den börjar tillämpas). –
Därefter beräknas genomförandetakten nå en stabil
nivå. 1.7. Planerad metod för
genomförandet[31] X Direkt centraliserad förvaltning
som sköts av kommissionen ¨ Indirekt centraliserad förvaltning genom delegering till –
¨ genomförandeorgan –
¨ byråer/organ som inrättats av gemenskaperna[32] –
¨ nationella offentligrättsliga organ eller organ som anförtrotts uppgifter
som faller inom offentlig förvaltning –
¨ personer som anförtrotts ansvaret för genomförandet av särskilda
åtgärder som följer av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen och som
anges i den grundläggande rättsakten i den mening som avses i artikel 49 i
budgetförordningen ¨ Delad förvaltning
med medlemsstaterna ¨ Decentraliserad förvaltning med tredjeländer ¨ Gemensam förvaltning
med internationella organisationer (ange vilka) Vid fler än en metod,
ange kompletterande uppgifter under ”Anmärkningar”. Anmärkningar 2. FÖRVALTNING 2.1. Bestämmelser om uppföljning
och rapportering Ange intervall och
andra villkor för sådana åtgärder. Kommissionen
har inrättat mekanismer för att tillsammans med medlemsstaterna övervaka
genomförandet av EU:s regelverk på området för förordningen om farmaceutiska
och kliniska prövningar. Särskilt farmaceutiska kommittén kommer att
tillhandahålla ett forum för övervakning och bedömning av tillämpningen av den
nya förordningen. 2.2. Administrations- och
kontrollsystem 2.2.1. Risker som identifierats EU-portalen
blir alltför komplicerad och uppfyller inte kraven från användarna
(medlemsstater och sponsorer). EU-portalen skulle därför inte ha den
förenklande verkan som avsågs. 2.2.2. Planerade kontrollmetoder Nära
och regelbundna kontakter med dem som utvecklar EU-portalen. Upprepade
möten med berörda parter och medlemsstaterna för att se till att EU-portalen
uppfyller användarnas behov. 2.3. Åtgärder för att förebygga
bedrägeri och oegentligheter/oriktigheter Beskriv förebyggande
åtgärder (befintliga eller planerade). Utöver alla de föreskrivna kontrollåtgärderna kommer GD SANCO att
utforma en strategi mot bedrägerier i enlighet med kommissionens nya strategi
mot bedrägerier av den 24 juni 2011, för att säkerställa bl.a. att dess
interna bedrägerikontroller överensstämmer helt med kommissionens strategi och
att dess metod för hantering av bedrägeririsken är lämpad för kartläggning av
områden med bedrägeririsk och lämpliga motåtgärder. Det kommer vid behov att
inrättas nätverksgrupper och lämpliga it-verktyg för analys av bedrägerifall
som berör verksamheten i samband med det finansiella genomförandet av
förordningen om kliniska prövningar. Bland annat kommer följande åtgärder att
vidtas:
– I beslut, överenskommelser och avtal som följer av det finansiella
genomförandet av förordningen kommer det uttryckligen att anges att
kommissionen, inklusive Olaf, och revisionsrätten har rätt att utföra
revisioner, kontroller på platsen och inspektioner.
– Under utvärderingsfasen i en ansökningsomgång för förslag/anbud kontrolleras
de sökande och anbudsgivarna mot de offentliggjorda kriterierna för uteslutande
på grundval av deklarationer och system för tidig varning.
– Reglerna för bidragsberättigande kostnader kommer att förenklas i enlighet
med bestämmelserna i budgetförordningen.
– Regelbunden fortbildning i frågor som rör
bedrägeri och oegentligheter ges till all personal som sysslar med
avtalsförvaltning samt revisorer och kontrollanter som granskar stödmottagarnas
deklarationer på plats. 3. BERÄKNADE BUDGETKONSEKVENSER AV
FÖRSLAGET ELLER INITIATIVET 3.1. Berörda rubriker i den
fleråriga budgetramen och budgetrubriker i den årliga budgetens utgiftsdel · Befintliga budgetposter Redovisa de berörda rubrikerna i budgetramen i
nummerföljd och – inom varje sådan rubrik – de berörda budgetrubrikerna i
den årliga budgeten i nummerföljd. Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag Antal ·[Beskrivning: Folkhälsoprogram] || Diff./Icke-diff. ([33]) || från Efta-länder[34] || från kandidat-länder[35] || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen 3B || 17 03 XX || Diff/icke-diff. || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ · Nya budgetrubriker som föreslås Redovisa de berörda
rubrikerna i budgetramen i nummerföljd och – inom varje sådan rubrik –
de berörda budgetrubrikerna i den årliga budgeten i nummerföljd. Rubrik i den fleråriga budgetramen || Budgetrubrik || Typ av anslag || Bidrag Antal ·[Beteckning…………………………………….] || Diff./Icke-diff. || från Efta-länder || från kandidat-länder || från tredje-länder || enligt artikel 18.1 aa i budgetförordningen […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ || JA/NEJ 3.2. Beräknad inverkan på
utgifterna 3.2.1. Sammanfattning av den
beräknade inverkan på utgifterna euro Rubrik i den fleråriga budgetramen || Nummer 3B || Folkhälsoprogram GD: SANCO || || || År 2014[36] || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 och därefter || TOTALT Driftsanslag || || || || || || || || Budgetrubrik (nr) 17 03 XX || Åtaganden || (1) || 895 000 || 1 082 000 || 238 000 || 193 000 || 180 000 || 184 000 || 187 000 || 2 959 000 Betalningar || (2) || 447 000 || 998 000 || 671 000 || 232 000 || 175 000 || 184 000 || 187 000 + 65 000 || 2 959 000 Budgetrubrik (nr) || Åtaganden || (1a) || || || || || || || || Betalningar || (2a) || || || || || || || || Administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för vissa särskilda program[37] || || || || || || || || Budgetrubrik (nr) 17 01 04 02 || || (3) || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000 TOTALA anslag för GD SANCO || Åtaganden || =1+1a +3 || 952 000 || 1 140 000 || 357 000 || 314 000 || 304 000 || 310 000 || 316 000 || 3 693 000 Betalningar || =2+2a+3 || 504 000 || 1 056 000 || 790 000 || 353 000 || 299 000 || 310 000 || 316 000 + 65 000 || 3 693 000 TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || 895 000 || 1 082 000 || 238 000 || 193 000 || 180 000 || 184 000 || 187 000 || 2 959 000 Betalningar || (5) || 447 000 || 998 000 || 671 000 || 232 000 || 175 000 || 184 000 || 187 000 + 65 000 || 2 959 000 TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för särskilda program || (6) || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000 TOTALA anslag under RUBRIKEN SANCO i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || || 952 000 || 1 140 000 || 357 000 || 314 000 || 304 000 || 310 000 || 316 000 || 3 693 000 Betalningar || || 504 000 || 1 056 000 || 790 000 || 353 000 || 299 000 || 310 000 || 316 000 + 65 000 || 3 693 000 Följande ska anges om flera rubriker i budgetramen
påverkas av förslaget eller initiativet: TOTALA driftsanslag || Åtaganden || (4) || || || || || || || || Betalningar || (5) || || || || || || || || TOTALA administrativa anslag som finansieras genom ramanslagen för särskilda program || (6) || || || || || || || || TOTALA anslag under RUBRIKERNA 1–4 i den fleråriga budgetramen (referensbelopp) || Åtaganden || =4+ 6 || || || || || || || || Betalningar || =5+ 6 || || || || || || || || Rubrik i den fleråriga budgetramen || 5 || ”Administrativa utgifter” euro || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 och därefter || TOTALT GD: SANCO || Personalresurser[38] || 222 000 || 222 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 4 730 000[39] Övriga administrativa utgifter || || || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000 GD SANCO TOTALT[40] || Anslag || || || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000 TOTALA anslag under RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen[41] || (summa åtaganden = summa betalningar) || || || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000 euro || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 och därefter || TOTALT TOTALA anslag under RUBRIKERNA 1–5 i den fleråriga budgetramen || Åtaganden || 952 000 || 1 140 000 || 444 000 || 402 000 || 394 000 || 402 000 || 410 000 || 4 144 000 Betalningar || 504 000 || 1 056 000 || 877 000 || 441 000 || 389 000 || 402 000 || 410 000 + 65 000 || 4 144 000 3.2.2. Beräknad inverkan på
driftsanslagen –
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att driftsanslag tas i anspråk –
X Förslaget/initiativet kräver att driftsanslag
tas i anspråk enligt följande: Åtagandebemyndiganden i euro Mål- och resultatbeteck-ning ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2108 || År 2019 || År 2020 och därefter || TOTALT RESULTAT Typ av resultat || Genomsnittliga kostnader för resultat || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Antal resultat || Kostnad || Totalt antal resultat || Total kostnad SPECIFIKT MÅL nr 1 En elektronisk EU-portal och EU-databas för inlämnande av ansökningar om tillstånd för kliniska prövningar och för uppföljning || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || Webbportal || || 1 || 595 000 || 1 || 782 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 7 || 2 359 000 Delsumma specifikt mål nr 1 || 1 || 595 000 || 1 || 782 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 7 || 2 359 000 SPECIFIKT MÅL nr 2 Uppdateringen av modulen för klinisk prövning i den befintliga Eudravigilance-databasen för att säkerställa bearbetningen av säkerhetsrapporter vid kliniska prövningar || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || IT-uppdatering || || 1 || 300 000 || 1 || 300 000 || || || || || || || || || || || 2 || 600 000 Delsumma specifikt mål nr 2 || 1 || 300 000 || 1 || 300 000 || || || || || || || || || || || 2 || 600 000 || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || Möten || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || – Resultat || Systeminspektioner || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || TOTALA KOSTNADER || 2 || 895 000 || 2 || 1 082 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 9 || 2 959 000 3.2.3. Beräknad inverkan på de
administrativa anslagen 3.2.3.1. Sammanfattning –
¨ Förslaget/initiativet kräver inte att administrativa anslag tas i
anspråk –
X Förslaget/initiativet kräver att administrativa
anslag tas i anspråk enligt följande: || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 och därefter || TOTALT RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || Personalresurser[42] || 222 000 || 222 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 4 730 000[43] Övriga administrativa utgifter || || || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000 Delsumma RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen[44] || || || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000 Belopp utanför RUBRIK 5[45] i den fleråriga budgetramen || || || || || || || || Personalresurser || || || || || || || || Övriga utgifter av administrativ karaktär || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000 Delsumma för belopp utanför RUBRIK 5 i den fleråriga budgetramen || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000 TOTALT[46] || 57 000 || 58 000 || 206 000 || 209 000 || 214 000 || 218 000 || 223 000 || 1 185 000 3.2.3.2. Beräknat personalbehov –
X Förslaget/initiativet kräver inte att
personalresurser tas i anspråk[47] –
¨ Förslaget/initiativet kräver att personalresurser tas i anspråk
enligt följande: – || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 och därefter || TOTALT 17 01 01 01 (vid huvudkontoret eller vid kommissionens kontor i medlemsstaterna)[48] || 1,75 FTE || 1,75 FTE || 6,75 FTE || 6,75 FTE || 6,75 FTE || 6,75 FTE || 6,75 FTE || XX 01 01 02 (vid delegationer) || || || || || || || || XX 01 05 01 (indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || || XX 01 05 01 (direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || || XX 01 02 01 (kontraktsanställda, vikarier och nationella experter som ingår i totalanslagen) || || || || || || || || XX 01 02 02 (kontraktsanställda, vikarier, unga experter vid delegationerna, lokalanställda och nationella experter vid delegationerna) || || || || || || || || XX 01 04 yy[49] || – vid huvudkontoret[50] || || || || || || || || – vid delegationer || || || || || || || || XX 01 05 02 (kontraktsanställda, vikarier och nationella experter som arbetar med indirekta forskningsåtgärder) || || || || || || || || 10 01 05 02 (kontraktsanställda, vikarier och nationella experter som arbetar med direkta forskningsåtgärder) || || || || || || || || Annan budgetrubrik (ange vilken) || || || || || || || || TOTALT || || || || || || || || XX motsvarar det
politikområde eller den avdelning i budgeten som avses. Personalbehoven ska
täckas med personal inom generaldirektoratet som redan har avdelats för att förvalta
åtgärden i fråga, eller genom en omfördelning av personal inom
generaldirektoratet, om så krävs kompletterad med ytterligare resurser som kan
tilldelas det förvaltande generaldirektoratet som ett led i det årliga
förfarandet för tilldelning av anslag och med hänsyn tagen till rådande
begränsningar i fråga om budgetmedel. Beskrivning av
arbetsuppgifter: Tjänstemän och tillfälligt anställda || Allmänna frågor i samband med förfarandet för tillstånd för kliniska prövningar. Förberedelser, ledning och uppföljning av den berörda expertgruppen. ”Systeminspektioner” i tredjeländer. Extern personal || 3.2.4. Förenlighet med den gällande
fleråriga budgetramen –
X Förslaget/initiativet är förenligt med den
fleråriga budgetramen för 2014–2020 –
¨ Förslaget/initiativet kräver omfördelningar under den berörda
rubriken i den fleråriga budgetramen Förklara vilka ändringar i planeringen som krävs, och
ange berörda budgetrubriker och belopp. –
¨ Förslaget/initiativet förutsätter att flexibilitetsmekanismen
utnyttjas eller att den fleråriga budgetramen revideras[51] Beskriv behovet av sådana åtgärder, och ange berörda
rubriker i budgetramen, budgetrubriker i den årliga budgeten samt belopp. 3.2.5. Bidrag från tredje part –
Det ingår inga bidrag från tredje part i det
aktuella förslaget eller initiativet –
Förslaget eller initiativet kommer att
medfinansieras enligt följande: Anslag i miljoner euro (avrundat till tre decimaler) || År n || År n+1 || År n+2 || År n+3 || För in så många år som behövs för att redovisa inverkan på resursanvändningen (jfr punkt 1.6) || Totalt Ange vilken extern organisation som bidrar till finansieringen || || || || || || || || TOTALA anslag som tillförs genom medfinansiering || || || || || || || || 3.3. Beräknad inverkan på
inkomsterna –
X Förslaget/initiativet påverkar inte budgetens
inkomstsida. [1] EGT L 121, 1.5.2001, s. 34. [2] Baserat på siffrorna för 2010. [3] Antalet minskade med 12 % från 2007 till 2010. [4] EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. [5] Artikel 6.1 i Europaparlamentet och rådets
förordning (EG) nr 141/2000 av den 16 december 1999 om särläkemedel (EGT L
18, 22.1.2000, s. 1). [6] Artikel 15 i Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 1901/2006 av den 12 december 2006 om läkemedel för
pediatrisk användning (EUT L 378, 27.12.2006, s. 1). [7] Artikel 56.3 i Europaparlamentets och rådets
förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av
gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och
veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk
läkemedelsmyndighet (EUT L 136, 30.4.2004, s. 1). [8] Artikel 21a b och f i direktiv 2001/83/EG. [9] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. [10] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1. [11] EUT C
172, 11.6.2011, s. 1. [12] EUT L
91, 9.4.2005, s. 13. [13] EUT
C […], […], s. […]. [14] EUT
C […], […], s. […]. [15] EUT C […], […], s. […]. [16] XXX. [17] EUT C […], […], s. […]. [18] EGT L 121, 1.5.2001, s. 34. [19] EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. [20] EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. [21] EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. [22] EGT L 8, 12.1.2001, s. 1. [23] EUT L 324, 10.12.2007, s. 121. [24] EGT L 180, 9.7.1997, s. 22. [25] EGT L 159, 29.6.1996, s. 1. [26] EGT L 106, 17.4.2001, s. 1. [27] EUT L
125, 21.5.2009, s. 75. [28] EUT
L 378, 27.11.2006, s. 1. [29] Verksamhetsbaserad förvaltning och verksamhetsbaserad
budgetering benämns ibland med de interna förkortningarna ABM respektive ABB. [30] I den mening som avses i artikel 49.6 a respektive
49.6 b i budgetförordningen. [31] Närmare förklaringar av de olika metoderna för
genomförande med hänvisningar till respektive bestämmelser i budgetförordningen
återfinns på BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html. [32] Organ som avses i artikel 185 i budgetförordningen. [33] Differentierade respektive icke-differentierade anslag. [34] Efta: Europeiska frihandelssammanslutningen. [35] Kandidatländer och i förekommande fall potentiella
kandidatländer i västra Balkan. [36] Alla priser är löpande priser. [37] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder. [38] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. [39] I enlighet med
konsekvensbedömningen kommer de ytterligare personalresurser som krävs (1,75
heltidsekvivalenter (FTE) + 5 heltidsekvivalenter (FTE)) att avdelas inom GD
SANCO. Därför ingår personalkostnaderna inte i de totala anslagen under
rubrik 5. [40] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. Därför ingår personalkostnaderna inte i de totala
anslagen för DG SANCO. [41] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. Därför ingår personalkostnaderna inte i de totala
anslagen under rubrik 5. [42] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter) att
avdelas inom GD SANCO. [43] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. Därför ingår personalkostnaderna inte i de totala
anslagen under rubrik 5. [44] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. Därför ingår personalkostnaderna inte i de totala
anslagen under rubrik 5. [45] Detta avser tekniskt eller administrativt stöd för
genomförandet av vissa av Europeiska unionens program och åtgärder (tidigare
s.k. BA-poster) samt indirekta och direkta forskningsåtgärder. [46] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. Därför ingår personalkostnaderna inte i de totala
administrativa utgifterna. [47] I enlighet med konsekvensbedömningen kommer de ytterligare
personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5 heltidsekvivalenter)
att avdelas inom GD SANCO. [48] I enlighet med konsekvensbedömningen
kommer de ytterligare personalresurser som krävs (1,75 heltidsekvivalenter + 5
heltidsekvivalenter) att avdelas inom GD SANCO [49] Särskilt tak för finansiering av extern personal genom
driftsanslag (tidigare s.k. BA-poster). [50] Främst inom förvaltningen av strukturfonderna, Europeiska
jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) och Europeiska fiskerifonden
(EFF). [51] Se punkterna 19 och 24 i det interinstitutionella avtalet.