EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012PC0336
Proposal for a COUNCIL REGULATION establishing a facility for providing financial assistance for Member States whose currency is not the euro
Predlog UREDBA SVETA o vzpostavitvi instrumenta za zagotavljanje finančne pomoči državam članicam, katerih valuta ni euro
Predlog UREDBA SVETA o vzpostavitvi instrumenta za zagotavljanje finančne pomoči državam članicam, katerih valuta ni euro
/* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */
Predlog UREDBA SVETA o vzpostavitvi instrumenta za zagotavljanje finančne pomoči državam članicam, katerih valuta ni euro /* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Z Uredbo (ES)
št. 332/2002, ki je bila sprejeta 18. februarja 2002, je bil
vzpostavljen aranžma (instrument) za zagotavljanje finančne pomoči Unije.
Cilj te uredbe je zmanjšati omejitve pri zunanjem financiranju držav
članic, ki imajo plačilnobilančne težave ali pri katerih obstaja
resna nevarnost, da bodo v tovrstne težave zašle. Uporablja se le za države
članice, katerih valuta ni euro. Doslej najhujša globalna kriza, ki traja
zadnjih nekaj let, je resno škodila gospodarski rasti in finančni
stabilnosti ter povzročila poslabšanje javnofinančnega primanjkljaja,
plačilne bilance in zadolženosti držav članic, zato je več držav
zaprosilo za finančno pomoč. Zaradi gospodarske
in finančne krize so bila z vzpostavitvijo evropskega instrumenta za
finančno stabilnost (EFSF), evropskega mehanizma za finančno
stabilizacijo (EFSM) in v bližnji prihodnosti tudi Evropskega mehanizma za
stabilnost (ESM) oblikovana nova orodja za pomoč. Vendar obstoječa
uredba ni prilagojena temu razvoju. Z mehanizmi za finančno stabilnost so
bili vzpostavljeni zlasti novi preventivni instrumenti za zagotavljanje
finančne pomoči državam članicam euroobmočja. Revizija
obstoječe uredbe bo državam članicam zunaj euroobmočja
omogočila, da bodo imele na voljo podobne finančne instrumente. Poleg
tega bo omogočila posodobitev obstoječe uredbe ob upoštevanju nedavne
krepitve gospodarskega upravljanja ter gospodarskega in proračunskega
usklajevanja, da bi se zagotovili enakovrednejši konkurenčni pogoji za
države članice v euroobmočju in zunaj njega. Končno, povečati
bi se morala tudi učinkovitost odločanja s poenostavitvijo postopka
za začetek veljavnosti uredbe, ki bi zajemal en sam postopkovni korak
namesto dveh. 2. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Ta uredba vzpostavlja
instrument za finančno pomoč Unije, ki se lahko odobri državam
članicam zunaj euroobmočja, ki imajo plačilnobilančne
težave ali za katere obstaja resna nevarnost, da bodo v tovrstne težave zašle
(člen 1). Finančna pomoč se lahko dodeli v obliki posojila
ali kreditne linije, pri čemer skupna vrednost pomoči načeloma ne
bi presegala 50 milijard EUR (člen 2). Kreditna linija ima
lahko obliko preventivne pogojene kreditne linije, ki temelji na pogojih za
upravičenost, ali kreditne linije pod razširjenimi pogoji, ki temelji na
kombinaciji pogojev za upravičenost in novih ukrepov politike (člen 4).
Svet se lahko odloči za odobritev
posojila na priporočilo Komisije (člen 3). Pogoj za odobritev
posojila je, da država članica sprejme program makroekonomskega
prilagajanja, katerega cilj je ponovna vzpostavitev uravnotežene plačilne
bilance in zmožnosti financiranja izključno na finančnih trgih.
Komisija v povezavi z Evropsko centralno banko in po potrebi z Mednarodnim
denarnim skladom z rednimi pregledovalnimi misijami spremlja napredek pri
izvajanju programa makroekonomskega prilagajanja. Revidirana uredba vsebuje nove določbe, s
katerimi naj bi se spodbudil dialog o izvajanju finančne pomoči s
ciljem zagotavljanja večje preglednosti in odgovornosti. To pomeni, da
lahko pristojni odbor Evropskega parlamenta zadevno državo članico povabi,
da se udeleži izmenjave mnenj o napredku pri izvajanju programa prilagajanja.
Parlament zadevne države članice lahko predstavnike Komisije povabi, da se
udeležijo izmenjave mnenj o napredku pri izvajanju programa makroekonomskega
prilagajanja. Svet se lahko
odloči za odobritev preventivne pogojene kreditne linije ali kreditne
linije pod razširjenimi pogoji na priporočilo Evropske komisije (člen 5).
Dostop do preventivne pogojene kreditne linije je omejen na države
članice, katerih gospodarsko in finančno stanje je v osnovi še vedno
dobro ter ki izpolnjujejo dogovorjena merila za upravičenost. Dostop do
kreditne linije pod razširjenimi pogoji je na voljo državam članicam, ki
ne izpolnjujejo nekaterih meril za upravičenost, ki se zahtevajo pri
dostopu do preventivne pogojene kreditne linije, vendar katerih splošno
gospodarsko in finančno stanje je še vedno dobro. Poleg tega zadevna
država članica sprejme popravljalne ukrepe. Cilj teh ukrepov mora biti
obravnavanje meril za upravičenost, za katera se šteje, da niso
izpolnjena, in zagotavljanje uravnotežene plačilne bilance ob
zagotavljanju stalnega spoštovanja meril za upravičenost, za katera se je
ob odobritvi kreditne linije štelo, da so izpolnjena. Država
članica bo med prejemanjem preventivne finančne pomoči pod
okrepljenim nadzorom, da se bo zagotovila njena hitra vrnitev v normalno stanje
in da bodo druge države članice euroobmočja zavarovane pred možnimi
negativnimi učinki prelivanja (člen 6). Okrepljeni nadzor mora
vključevati širši dostop Komisije do podatkov, ki so potrebni za
natančno spremljanje gospodarskega, fiskalnega in finančnega položaja
zadevne države članice ter redno poročanje Komisije. Država
članica, ki je pod okrepljenim nadzorom, sprejme ukrepe za odpravo virov
ali možnih virov gospodarskih težav. Nova uredba vsebuje tudi poskus uskladitve več pomembnih
postopkovnih korakov s prihodnjim novim členom 136 Uredbe, ki se
nanaša na države članice v težavnem finančnem položaju. Cilj je
zagotoviti čim bolj enake konkurenčne pogoje za vse države EU,
vključene v program, ne glede na to, ali so v euroobmočju ali zunaj
njega. Revidirana uredba predvideva nadomestitev več korakov spremljanja v
skladu s postopkom v zvezi s čezmernim primanjkljajem in evropskim
semestrom s programom makroekonomskega prilagajanja in njegovega spremljanja
(člena 7 in 9). Ker je program makroekonomskega prilagajanja po svoji
naravi obsežen, lahko v času njegovega trajanja nadomesti nekatere postopke
gospodarskega in fiskalnega nadzora, da se prepreči podvajanje obveznosti
glede poročanja. Revidirana uredba omogoča tudi prekinitev postopka v
zvezi s čezmernim neravnotežjem, kadar je država članica
vključena v program makroekonomskega prilagajanja (člen 8), in
zahteva vzpostavitev nadzora po izteku pomoči za države članice, ki
so vrnile manj kot 75 % prejete finančne pomoči
(člen 15). Poleg tega se je za
Evropsko komisijo nekoliko povečala prilagodljivost najemanja in dajanja
posojil, da se bodo omejile morebitne težave pri zbiranju sredstev v primeru
težkih pogojev na finančnem trgu (člen 12). 2012/0164 (APP) Predlog UREDBA SVETA o vzpostavitvi instrumenta za zagotavljanje
finančne pomoči državam članicam, katerih valuta ni euro SVET EVROPSKE UNIJE JE – ob upoštevanju Pogodbe
o delovanju Evropske unije, zlasti člena 352 Pogodbe, ob upoštevanju predloga
Komisije, po posredovanju osnutkov
zakonodajnih aktov nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju
odobritve Evropskega parlamenta, ob upoštevanju mnenja
Evropske centralne banke, v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju
naslednjega: (1) Svet lahko v skladu s
členom 143 Pogodbe in na priporočilo, ki ga sprejme Komisija po
posvetovanju z Ekonomsko-finančnim odborom, odobri vzajemno pomoč
državi članici, ki ima plačilnobilančne težave ali za katero
obstaja resna nevarnost, da bo v tovrstne težave zašla. Uporablja se samo za
države članice, katerih valuta ni euro (v nadaljnjem besedilu: države
članice zunaj euroobmočja). Vendar ta določba ne opredeljuje
instrumenta, ki ga je treba uporabiti pri odobritvi predvidene vzajemne
pomoči. (2) Doslej najhujša globalna kriza,
ki traja zadnja tri leta, je resno škodila gospodarski rasti in finančni
stabilnosti ter povzročila močno poslabšanje javnofinančnega
primanjkljaja in zadolženosti držav članic, zato je več teh držav
zaprosilo za finančno pomoč. (3) Pravila o odobritvi in
spremljanju finančne pomoči državam članicam zunaj
euroobmočja morajo biti skladna s pravili, ki se uporabljajo za države članice,
katerih valuta je euro, zlasti s pravili iz Uredbe Evropskega parlamenta in
Sveta o okrepitvi gospodarskega in proračunskega nadzora v državah
članicah euroobmočja, ki so jih prizadele ali jim grozijo resne
težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo, z nekaterimi potrebnimi
prilagoditvami, katerih cilj je upoštevanje razlik v pravilih iz Pogodbe, ki se
uporabljajo za države članice, katerih valuta ni euro, ter bolj omejenih
gospodarskih in finančnih medsebojnih povezav. Komisija na primer ne bi
smela imeti možnosti, da se odloči za okrepljen nadzor nad državo
članico, če zadevna država članica ni prejela finančne
pomoči. (4) Odobritev finančne
pomoči mora biti povezana z gospodarskim in fiskalnim nadzorom nad zadevno
državo članico. Intenzivnost tega nadzora mora biti sorazmerna z resnostjo
finančnih težav in upoštevati naravo prejete finančne pomoči, ki
lahko obsega vse od preventivne pomoči na podlagi pogojev za
upravičenost do popolnega programa makroekonomskega prilagajanja na
podlagi strogih pogojev politik. (5) Država članica mora biti
med prejemanjem preventivne finančne pomoči pod okrepljenim nadzorom,
da se zagotovi njena hitra vrnitev v normalno stanje in da so druge države
članice euroobmočja zavarovane pred možnimi negativnimi učinki prelivanja.
Okrepljeni nadzor mora vključevati širši dostop Komisije do podatkov, ki
so potrebni za natančno spremljanje gospodarskega, fiskalnega in
finančnega položaja zadevne države članice, ter redno poročanje
Ekonomsko-finančnemu odboru. (6) Nadzor gospodarskega in
fiskalnega položaja bi moral biti še bolj okrepljen v državah članicah, ki
so prejele posojilo. Vključevati bi moral vzpostavitev programa
makroekonomskega prilagajanja. Ker je tak program po svoji naravi obsežen, bi
bilo treba v času njegovega izvajanja prekiniti druge postopke
gospodarskega in fiskalnega nadzora, da se prepreči podvajanje obveznosti
poročanja. (7) Določiti je treba
pravila za okrepitev dialoga o izvajanju finančne pomoči med
institucijami Unije, zlasti Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo, ter
zagotoviti večjo preglednost in odgovornost. (8) Sklep v zvezi z
nespoštovanjem programa makroekonomskega prilagajanja s strani države
članice bi moral vključevati tudi prekinitev plačil ali
obveznosti iz skladov Unije, kot določa člen 21(6)
Uredbe (EU) št. XXX o skupnih določbah o Evropskem skladu za
regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu, Kohezijskem skladu, Evropskem
kmetijskem skladu za razvoj podeželja ter Evropskem skladu za pomorstvo in ribištvo,
ki jih zajema splošni strateški okvir, o splošnih določbah o Evropskem
skladu za regionalni razvoj, Evropskem socialnem skladu in Kohezijskem skladu
ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1083/2006. (9) V skladu s
členom 143(2) Pogodbe mora biti Svet pristojen za sprejemanje posameznih
sklepov o uporabi te uredbe. (10) Področje delovanja
evropskih nadzornih organov, ustanovljenih z uredbami (ES)
št. 1093/2010, (ES) št. 1094/2010 in (ES) št. 1095/2010, mora
ostati znotraj omejitev iz člena 1 navedenih uredb. (11) Pogodba v zvezi s sprejetjem
te uredbe, ki zagotavlja okvir za odobritev finančne pomoči Unije
državam članicam zunaj euroobmočja, ne predvideva nobenih pooblastil,
razen pooblastil iz člena 352 Pogodbe – SPREJEL NASLEDNJO UREDBO: Člen 1
Vsebina in področje
uporabe 1. Ta uredba vzpostavlja
instrument za finančno pomoč Unije, ki se lahko v skladu s
členom 143 Pogodbe dodeli državi članici, ki ima plačilnobilančne
težave ali pri kateri obstaja resna nevarnost, da bo v tovrstne težave zašla. 2. Ta uredba velja za države
članice, katerih valuta ni euro. Člen 2
Finančna pomoč
Unije 1. Finančna pomoč
Unije se dodeli v obliki: (a)
posojila; (b)
preventivne pogojene kreditne linije, ki temelji na
pogojih za upravičenost; ali (c)
kreditne linije pod razširjenimi pogoji, ki temelji
na kombinaciji pogojev za upravičenost in novih ukrepov politike. 2. Komisija je za ta namen
pooblaščena, da v imenu Evropske unije najema posojila na kapitalskih trgih
ali pri finančnih institucijah. 3. Vrednost posojil ali
kreditnih linij, odobrenih državam članicam v skladu s to uredbo,
načeloma ne presega 50 milijard EUR. 4. Kadar je predvidena
finančna pomoč zunaj Unije, za katero veljajo pogoji gospodarske
politike, se zadevna država članica naprej posvetuje s Komisijo. Komisija
preveri možnosti, ki so na voljo na podlagi instrumenta za finančno
pomoč Unije, in združljivost predvidenih pogojev gospodarske politike z
ukrepi, sprejetimi na podlagi členov 121 in 126 Pogodbe ter na
podlagi katere koli zakonodaje, sprejete na podlagi navedenih členov.
Komisija o svojih ugotovitvah obvesti Ekonomsko-finančni odbor. Člen 3
Pogoji in postopek za
odobritev posojil 1. Država članica, ki želi prejeti
posojilo, o tem obvesti Komisijo, Evropsko centralno banko in
Ekonomsko-finančni odbor. 2. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko in, kadar je to mogoče, z Mednarodnim denarnim
skladom oceni vzdržnost javnofinančnega dolga in trenutne ali morebitne
finančne potrebe zadevne države članice ter to oceno predloži
Ekonomsko-finančnemu odboru. 3. Zadevna država članica v
dogovoru s Komisijo, ki deluje v povezavi z Evropsko centralno banko in, kadar
je to mogoče, z Mednarodnim denarnim skladom, pripravi osnutek programa
makroekonomskega prilagajanja, ki vsebuje zahteve politike in katerega cilj je
ponovna vzpostavitev uravnotežene plačilne bilance ter zmožnosti
financiranja izključno na finančnih trgih. Zadevna država
članica v osnutku programa makroekonomskega prilagajanja upošteva
priporočila, ki jih prejme na podlagi členov 121, 126 in 148
Pogodbe, ter svoje ukrepe za njihovo upoštevanje, pri tem pa si prizadeva za
razširitev, okrepitev in poglobitev potrebnih ukrepov politike. 4. Svet se lahko s kvalificirano
večino in na podlagi priporočila Komisije odloči za odobritev
posojila zadevni državi članici, pri čemer v tem primeru odobri tudi
program makroekonomskega prilagajanja, povezan s tem posojilom. 5. Sklep o odobritvi posojila
vsebuje znesek, največjo povprečno zapadlost, ceno posojila,
največje število obrokov, obdobje razpoložljivosti posojila, glavne pogoje
gospodarske politike in druga podrobna pravila, potrebna za izvajanje
pomoči. 6. Komisija in zadevna država
članica skleneta memorandum o soglasju, ki vsebuje podrobne podatke o
programu makroekonomskega prilagajanja. Komisija o memorandumu o soglasju
obvesti Evropski parlament in Svet. 7. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko in po potrebi z Mednarodnim denarnim skladom z rednimi
pregledovalnimi misijami spremlja napredek pri izvajanju programa
makroekonomskega prilagajanja. Ekonomsko-finančnemu odboru poroča
vsako četrtletje. Zadevna država članica v celoti sodeluje s Komisijo
in Evropsko centralno banko. Zlasti Komisiji in Evropski centralni banki
zagotovi vse podatke, za katere meni, da so potrebni za spremljanje programa.
Zadevna država članica ima tudi obveznosti iz člena 6(2). 8. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko in, kadar je to mogoče, z Mednarodnim denarnim
skladom skupaj z zadevno državo članico preuči spremembe programa
makroekonomskega prilagajanja, ki bi lahko bile potrebne. Svet s kvalificirano
večino in na priporočilo Komisije odobri morebitne spremembe
programa. 9. Če se pri spremljanju iz
odstavka 7 pojavijo bistvena odstopanja od programa makroekonomskega
prilagajanja, lahko Svet s kvalificirano večino in na predlog Komisije
sprejme sklep, da zadevna država članica ne izpolnjuje dogovorjenih
pogojev za finančno pomoč. Izplačila finančne pomoči
Unije na podlagi te uredbe se prekinejo. 10. Svet lahko s kvalificirano
večino na predlog Komisije najpozneje šest mesecev po sprejetju sklepa iz
odstavka 9 sprejme sklep, da bo ponovno začel izplačevati
pomoč, če meni, da zadevna država članica izpolnjuje dogovorjene
pogoje za finančno pomoč. Če tak sklep ni sprejet v navedenem
roku, se v skladu s to uredbo izplačila finančne pomoči Unije ne
izplačujejo več. 11. Če ima zadevna država
članica nezadostne upravne zmogljivosti ali večje probleme z
izvajanjem programa, zaprosi za tehnično pomoč Komisije, ki lahko za
ta namen vzpostavi skupine strokovnjakov s predstavniki držav članic ter
drugih evropskih in/ali ustreznih mednarodnih institucij. Tehnična
pomoč lahko vključuje predstavnika, ki je nastanjen v državi
članici, in podporno osebje, ki organom svetujejo v zvezi z izvajanjem
programa prilagajanja. 12. Pristojni odbor Evropskega
parlamenta lahko zadevno državo članico povabi, da se udeleži izmenjave
mnenj o napredku pri izvajanju programa prilagajanja. 13. Parlament zadevne države
članice lahko predstavnike Komisije povabi, da se udeležijo izmenjave
mnenj o napredku pri izvajanju programa makroekonomskega prilagajanja. Člen 4
Pogoji za odobritev kreditnih
linij 1. Dostop do preventivne
pogojene kreditne linije je omejen na države članice s še vedno
načeloma dobrim gospodarskim in finančnim stanjem. Opravljena bo celovita
presoja, ali je država članica upravičena do preventivne pogojene
kreditne linije, pri čemer bo ta ocena temeljila na naslednjih merilih za
upravičenost: (a)
spoštovanju priporočil in sklepov Sveta,
sprejetih na podlagi členov 121 in 126 Pogodbe. Države
članice, ki so v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, lahko
še vedno dostopajo do preventivne pogojene kreditne linije, če v celoti
spoštujejo priporočila Sveta na podlagi člena 126(7) Pogodbe; (b)
vzdržnem javnofinančnem dolgu; (c)
spoštovanju obveznosti na podlagi postopka v zvezi
s čezmernim neravnotežjem. Države, ki so v postopku v zvezi s
čezmernim neravnotežjem, lahko še vedno dostopajo do preventivne pogojene
kreditne linije, če se zavežejo, da bodo odpravile neravnotežja, ki jih je
ugotovil Svet; (d)
preteklemu dostopanju do kapitalskih trgov po
razumnih pogojih; (e)
vzdržnem zunanjem položaju; (f)
odsotnosti težav s solventnostjo bank, ki bi
sistematično ogrožale stabilnost bančnega sistema. 2. Dostop do kreditne linije pod
razširjenimi pogoji je na voljo državam članicam, ki ne izpolnjujejo
nekaterih meril za upravičenost, ki se zahtevajo pri dostopu do
preventivne pogojene kreditne linije, vendar katerih splošno gospodarsko in
finančno stanje je še vedno dobro. Zadevne države članice po
posvetovanju s Komisijo in Evropsko centralno banko pripravijo popravljalne
ukrepe, katerih cilja sta: (a)
obravnavanje meril za upravičenost iz
odstavka 1, za katera se šteje, da niso izpolnjena, in (b)
zagotavljanje stalnega spoštovanja drugih meril za
upravičenost iz odstavka 1. Člen 5
Postopek za odobritev
kreditnih linij 1. Država članica, ki želi
prejeti kreditno linijo, o tem obvesti Komisijo, Evropsko centralno banko in
Ekonomsko-finančni odbor. 2. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko in, kadar je to mogoče, z Mednarodnim denarnim
skladom oceni vzdržnost javnofinančnega dolga in trenutne ali morebitne
finančne potrebe zadevne države članice ter to oceno predloži
Ekonomsko-finančnemu odboru. 3. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko oceni, ali zadevna država članica izpolnjuje
pogoje iz člena 4 za dostop do preventivne pogojene kreditne linije
ali kreditne linije pod razširjenimi pogoji. 4. Svet s kvalificirano
večino in na priporočilo Komisije odloča o odobritvi preventivne
pogojene kreditne linije ali kreditne linije pod razširjenimi pogoji za
začetno obdobje enega leta. Sklep o odobritvi kreditne linije vsebuje
znesek, pristojbino za razpoložljivost kreditne linije, cene, ki se uporabljajo
za sprostitev sredstev, obdobje razpoložljivosti, največjo povprečno
zapadlost najetega posojila in druge določbe, potrebne za izvajanje
pomoči. Sklep o odobritvi kreditne linije pod razširjenimi pogoji vsebuje
tudi opis popravljalnih ukrepov, ki jih je treba sprejeti v skladu s
členom 4(2). 5. Komisija in zadevna država
članica skleneta memorandum o soglasju, ki podrobno določa pogoje v
zvezi s kreditno linijo. 6. Komisija lahko na zahtevo
zadevne države članice kreditno linijo dvakrat podaljša za šest mesecev,
potem ko Ekonomsko-finančni odbor obvesti o svoji oceni spoštovanja
pogojev za upravičenost. 7. Če je kreditna linija
odobrena, Komisija spremlja stalno spoštovanje meril za upravičenost, pri
čemer o svojih ugotovitvah vsake tri mesece obvešča
Ekonomsko-finančni odbor. Komisija v primeru črpanja kreditne linije
ponovno oceni njeno primernost. Če Komisija na podlagi te ocene ugotovi,
da kreditna linija ni več primerna za odpravo težav zadevne države
članice, se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči za
ukinitev razpoložljivosti kreditne linije in zadevni državi članici
priporoči, naj predloži zahtevek za posojilo v skladu s postopkom iz
člena 3. 8. Država članica je v
primeru odobritve kreditne linije pod razširjenimi pogoji ali črpanja
preventivne pogojene kreditne linije v obdobju razpoložljivosti kreditne linije
pod okrepljenim nadzorom v skladu s členom 6. Člen 6
Okrepljen nadzor 1. Država članica, ki je
pod okrepljenim nadzorom, po posvetovanju in v sodelovanju s Komisijo ter v
povezavi z Evropsko centralno banko, evropskimi nadzornimi organi, Evropskim
odborom za sistemska tveganja in po potrebi z Mednarodnim denarnim skladom
sprejme ukrepe za zagotavljanje uravnotežene plačilne bilance in
preprečevanje morebitnih prihodnjih težav z dostopom do financiranja na
trgu. 2. Država članica, ki je
pod okrepljenim nadzorom, na zahtevo Komisije: (a)
Komisiji, Evropski centralni banki in
ustreznemu(-nim) evropskemu(-im) nadzornemu(-im) organu(-om) z zahtevano
pogostostjo sporoča razčlenjene podatke o razvoju dogodkov v finančnem
sistemu. Komisija, Evropska centralna banka in ustrezen(-ni) evropski nadzorni
organ(-i) ohranijo zaupnost prejetih razčlenjenih podatkov; (b)
pod nadzorom enega ali več ustreznih evropskih
nadzornih organov izvaja stresne teste ali analize občutljivosti, potrebne
za oceno odpornosti finančnega sektorja na različne makroekonomske in
finančne šoke, kot jih določita Komisija in Evropska centralna banka
v povezavi z ustreznim(-i) evropskim(-i) nadzornim(-i) organom(-i) in Evropskim
odborom za sistemska tveganja, ter z njimi izmenja podrobne rezultate; (c)
je v okviru posebnih strokovnih pregledov, ki jih
izvaja eden ali več ustreznih evropskih nadzornih organov, predmet rednega
ocenjevanja svojih zmogljivosti nadzora nad bančnim sektorjem; (d)
sporoča vse podatke, potrebne za spremljanje
makroekonomskih neravnotežij, določenih z Uredbo št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta o preprečevanju in odpravljanju
makroekonomskih neravnotežij; (e)
pripravi celovito neodvisno revizijo računovodskih
evidenc države, ki se opravi ob usklajevanju z vrhovnimi nacionalnimi
revizijskimi organi, in poroča o njej, da se ocenijo zanesljivost,
popolnost in točnost teh javnih računovodskih evidenc za namene
postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. V povezavi s tem Komisija
(Eurostat) oceni kakovost podatkov, ki jih sporoči zadevna država
članica, v skladu z Uredbo (ES) št. 679/2010; (f)
zagotovi dodatne podatke za namene spremljanja
napredka pri zmanjševanju čezmernega primanjkljaja, če Svet v zvezi z
njo sprejme odločitev v skladu s členom 126(6) Pogodbe. 3. Država članica, ki je
pod okrepljenim nadzorom: (a)
nemudoma pripravi izčrpno oceno medletnega izvajanja
proračuna za državo in njene podsektorje. V oceni zajame tudi
finančna tveganja, povezana s subjekti v državni lasti in javnimi
naročili, v kolikor bi ta lahko prispevala k čezmernemu primanjkljaju.
Rezultat te ocene predloži Komisiji in Ekonomsko-finančnemu odboru; (b)
redno poroča Komisiji in
Ekonomsko-finančnemu odboru, in sicer za državo in njene podsektorje, o
izvajanju proračuna med letom, proračunskem vplivu diskrecijskih
ukrepov, sprejetih na odhodkovni in prihodkovni strani, ciljnih vrednostih
državnih odhodkov in prihodkov ter o naravi predvidenih ukrepov za doseganje
ciljev. Poročilo se objavi. 4. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko, po potrebi z ustreznim(-i) evropskim(-i)
nadzornim(-i) organom(-i) in, če je primerno, z Mednarodnim denarnim
skladom izvaja redne pregledovalne misije v državi članici, ki je pod
nadzorom, da bi preverila napredek pri izvajanju ukrepov iz odstavkov 1, 2
in 3. O svojih ugotovitvah vsake tri mesece poroča
Ekonomsko-finančnemu odboru, pri čemer zlasti oceni, ali bi bilo
treba sprejeti dodatne ukrepe. Pregledovalne misije nadomestijo spremljanje na
kraju samem iz člena 10a(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97. 5. Če Svet na podlagi ocene
iz odstavka 4 ugotovi, da so potrebni nadaljnji ukrepi in da ima
finančni položaj v zadevni državi članici znatne negativne
učinke na finančno stabilnost Unije, lahko s kvalificirano
večino in na predlog Komisije zadevni državi članici priporoči,
naj zaprosi za posojilo v skladu s postopkom iz člena 3. Priporočilo
in priprave pred sprejetjem tega priporočila se štejejo za zaupne, razen
če se Svet odloči za njihovo objavo. 6. Kadar se priporočilo,
sprejeto v skladu z odstavkom 5, javno objavi: (a)
lahko pristojni odbor Evropskega parlamenta zadevno
državo članico povabi, da se udeleži izmenjave mnenj; (b)
lahko parlament zadevne države članice
predstavnike Komisije povabi, da se udeležijo izmenjave mnenj. Člen 7
Usklajenost s postopkom v
zvezi s čezmernim primanjkljajem 1. Program makroekonomskega
prilagajanja in njegove spremembe iz člena 3(4) in (8) te uredbe nadomeščajo
predložitev konvergenčnih programov iz člena 8 Uredbe
Sveta (ES) št. 1466/97. 2. Če je zadevna država
članica prejela priporočilo iz člena 126(7) Pogodbe za
zmanjšanje čezmernega primanjkljaja: (a)
program makroekonomskega prilagajanja iz
člena 3(4) in (8) te uredbe prav tako po potrebi nadomešča
poročila iz člena 3(4a) Uredbe Sveta (ES) št. 1467/97; (b)
letni proračunski cilji v programu
makroekonomskega prilagajanja iz člena 3 te uredbe nadomeščajo
letne proračunske cilje, ki so v skladu s členom 3(4) Uredbe (ES)
št. 1467/97 predvideni v priporočilu, sprejetem v skladu s
členom 126(7) Pogodbe; (c)
spremljanje iz člena 3(7) te uredbe
nadomešča spremljanje iz člena 10(1) in člena 10a
Uredbe (ES) št. 1467/97 ter spremljanje, ki je podlaga za vsako
odločitev iz člena 4(2) Uredbe (ES) št. 1467/97. Člen 8
Usklajenost s postopkom v
zvezi z makroekonomskimi neravnotežji V državah članicah, v katerih se izvaja
program makroekonomskega prilagajanja, ki ga odobri Svet v skladu s
členom 3 te uredbe, se izvajanje Uredbe (EU) št. 1176/2011
prekine. Prekinitev velja do izteka programa makroekonomskega prilagajanja. Člen 9
Usklajenost z evropskim
semestrom za usklajevanje gospodarskih politik Spremljanje iz člena 3 te uredbe
nadomešča spremljanje in oceno evropskega semestra za usklajevanje
gospodarskih politik iz člena 2a Uredbe (ES) št. 1466/97 o
okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju
gospodarskih politik. Člen 10
Izplačilo posojila 1. Posojilo se praviloma
izplačuje obročno. 2. Komisija se brez poseganja v
člen 3(9) odloči za izplačilo obrokov na podlagi
spremljanja iz člena 3(7). Člen 11
Sprostitev sredstev v okviru
kreditne linije 1. Zadevna država članica
obvesti Komisijo o nameravanem črpanju sredstev iz kreditne linije vsaj
45 koledarskih dni vnaprej. Podrobna pravila so določena v sklepu iz
člena 5(5). 2. Komisija na podlagi
spremljanja iz členov 5(7) in 6(4) sprejme odločitev o
sprostitvi sredstev. Člen 12
Najemanje in dajanje posojil 1. Najemanje in dajanje posojil
iz člena 2 se izvede v eurih. 2. O značilnostih
zaporednih obrokov, ki jih sprosti Unija v okviru instrumenta za zagotavljanje
finančne pomoči, se pogajata zadevna država članica in Komisija. 3. Ko Svet sprejme
odločitev o posojilu, je Komisija pooblaščena, da na kapitalskih
trgih ali pri finančnih institucijah najame posojilo v najugodnejšem
času med načrtovanimi izplačili, da tako optimizira stroške
financiranja in ohrani svoj ugled izdajatelja Unije na teh trgih. Zbrana
sredstva, ki še niso bila izplačana, vedno ostanejo na namenskem
gotovinskem računu ali računu vrednostnih papirjev, s katerimi se
posluje skladno s pravili za zunajproračunske operacije, in se jih lahko
uporabi le za zagotavljanje finančne pomoči državam članicam v
okviru tega mehanizma. 4. Kadar država članica
prejme posojilo, ki vsebuje klavzulo o predčasnem vračilu, in se
odloči za uporabo te možnosti, Komisija sprejme potrebne ukrepe. 5. Na zahtevo zadevne države
članice ter kadar okoliščine in posojilne pogodbe dovoljujejo
ugodnejšo obrestno mero posojila, lahko Komisija refinancira vsa prvotna
posojila ali njihov del ali prestrukturira ustrezne finančne pogoje. 6. Komisija obvešča
Ekonomsko-finančni odbor o razvoju ukrepov iz odstavka 5. Člen 13
Stroški Stroške, ki jih ima Unija pri sklepanju in
izvajanju posameznega posla, krije zadevna država članica.
Člen 14
Upravljanje posojil 1. Komisija vzpostavi potrebno
ureditev za upravljanje posojil skupaj z Evropsko centralno banko. 2. Zadevna država članica
pri svoji nacionalni centralni banki odpre poseben račun za upravljanje
prejete finančne pomoči Unije. Poleg tega glavnico in zapadle obresti
za posojilo prenese na račun Evropske centralne banke štirinajst delovnih
dni TARGET2 pred ustreznim rokom za plačilo. 3. Brez poseganja v
člen 27 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske
centralne banke ima Evropsko računsko sodišče v zvezi z upravljanjem
te pomoči pravico, da v zadevni državi članici izvaja finančni
nadzor ali revizije, ki so po njegovem mnenju potrebne. Komisija ima,
vključno z Evropskim uradom za boj proti goljufijam, zlasti pravico
poslati svoje uradnike ali ustrezno pooblaščene predstavnike, da v zadevni
državi članici izvajajo tehnični ali finančni nadzor ali
revizije, ki so v zvezi s pomočjo po njenem mnenju potrebne. Člen 15
Nadzor po izteku pomoči 1. Država članica, ki je
prejela finančno pomoč Unije v skladu s to uredbo, je po izteku
pomoči pod nadzorom, dokler ne odplača najmanj 75 % glavnice
finančne pomoči. Svet lahko s kvalificirano večino na predlog Komisije
podaljša nadzor po izteku pomoči. 2. Država članica, ki je
pod nadzorom po izteku pomoči, ima tudi obveznosti iz
člena 6(2). 3. Komisija v povezavi z
Evropsko centralno banko izvaja redne pregledovalne misije v državi
članici, ki je pod nadzorom po izteku pomoči, da bi preverila njen
gospodarski, fiskalni in finančni položaj. O svojih ugotovitvah vsako
polletje poroča Ekonomsko-finančnemu odboru, pri čemer zlasti
oceni, ali so potrebni popravljalni ukrepi. 4. Svet lahko s kvalificirano
večino in na predlog Komisije državi članici, ki je pod nadzorom po
izteku pomoči, priporoči, naj sprejme popravljalne ukrepe. Člen 16
Razveljavitev Uredba (ES) št. 332/2002 se
razveljavi. Uredba, na podlagi katere je bila odobrena pomoč, se še naprej
uporablja za to pomoč, dokler se ne izteče obdobje razpoložljivosti
in so odplačani vsi neporavnani zneski. Člen 17
Prehodna določba Člen 15 se ne uporablja za države
članice, v katerih se nadzor po izteku programa že izvaja in ki so na dan
začetka veljavnosti te uredbe že prejele finančno pomoč v skladu
z Uredbo (ES) št. 332/2002. Člen 18
Začetek veljavnosti Ta uredba začne veljati dvajseti dan po
objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je zavezujoča v celoti
in se neposredno uporablja v vseh državah članicah. V Bruslju, Za
Svet Predsednik