EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011DC0666
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL Enlargement Strategy and Main Challenges 2011-2012
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Strategija širitve in glavni izzivi v obdobju 2011–2012
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU Strategija širitve in glavni izzivi v obdobju 2011–2012
/* COM/2011/0666 final */
!!! Unsupported version of Word !!! /* */
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU
PARLAMENTU IN SVETU Strategija širitve in glavni izzivi v obdobju
2011–2012
1.
Uvod
Začenja se nova faza širitve Evropske
unije. Zaključek pristopnih pogajanj s Hrvaško, ki tej državi odpira vrata
v članstvo sredi leta 2013, potrjuje primernost politike, sprejete po
pretresljivih konfliktih na Balkanu v devetdesetih letih prejšnjega stoletja,
katere cilj je celotni regiji zagotoviti mir, stabilnost in demokracijo ter
nazadnje članstvo v EU. To je ponoven dokaz, da politika širitve EU
prinaša spremembe, in je nova spodbuda vsem državam v procesu širitve, da
izvedejo potrebne reforme. Politika širitve EU, kot je določena v
Pogodbi o Evropski uniji[1],
je odgovor na upravičeno stremenje prebivalcev naše celine, da se
pridružijo projektu združene Evrope. Vključitev držav Srednje in Vzhodne
Evrope v preteklem desetletju je pokazala, da širitev koristi EU kot celoti in
ji omogoča boljši izhodiščni položaj za spoprijemanje s svetovnimi
izzivi. Politika širitve se je izkazala kot
učinkovito sredstvo družbene preobrazbe. V državah, ki so že pristopile k
EU, kot tudi tistih, ki so še v pristopnem procesu, se dogajajo korenite
spremembe, ki jih poganjajo demokratične in gospodarske reforme, potrebne
za pristop. Ključni elementi pristopnega procesa in njegove uspešnosti so
zavezanost, izpolnjevanje pogojev in verodostojnost. Obnovljeno soglasje o širitvi, kakor ga je
opredelil Evropski svet decembra 2006 in ki temelji na načelih utrjevanja
zavez, uveljavljanja pravičnih in strogih pogojev ter dobrega
komuniciranja z javnostjo, skupaj s zmogljivostjo EU za vključevanje novih
članic je še vedno okvir politike širitve EU. Cilj širitve EU je razširiti območje
miru, stabilnosti, demokracije in blaginje. Ti pojmi ob zadnjih dogajanjih spet
dobivajo večjo težo: · dramatični dogodki v južnem Sredozemlju in na Bližnjem vzhodu ter
nestabilnost po teh dogodkih kažejo, da v jugovzhodni Evropi potrebujemo pol
stabilnosti in demokracije, ki bo trdno zasidran v širitvenem procesu EU; · nedavna svetovna finančna kriza in sedanje težave euroobmočja
so pokazale, kako soodvisna so nacionalna gospodarstva tako znotraj EU kot tudi
zunaj njenih meja in kako pomembno je, da se tudi v državah, ki so v procesu
širitve, nadalje utrdi gospodarska in finančna stabilnost ter spodbudi
rast. Proces širitve pomembno prispeva k temu cilju. Od sprejetja zadnjega širitvenega paketa je na
zahodnem Balkanu prišlo do novih pozitivnih premikov. Prijetje Ratka
Mladića in Gorana Hadžića ter njuna predaja Mednarodnemu kazenskemu
sodišču za nekdanjo Jugoslavijo (MKSJ) sta odstranile eno glavnih ovir
Srbije na njeni poti v Evropo in zaznamovala pomemben korak k spravi.
Vzpostavljen je bil dialog med Beogradom in Prištino, ki naj bi med drugim
pripomogel k napredku pri približevanju EU in katerega prvi rezultati so že
vidni. V večini držav, ki so v procesu širitve, je bil dosežen napredek
pri reformah, povezanih z EU. Zdaj lahko brez vizumov potujejo tudi državljani
nadaljnjih dveh držav zahodnega Balkana, Albanije ter Bosne in Hercegovine. Kljub temu pa v več državah prihaja do
zamud pri izvajanju pomembnih reform, pogosto zaradi notranjepolitičnih
dogajanj in sporov. Zamude in ovire so bile še posebej velike v Bosni in
Hercegovini ter Albaniji. V večini držav so glavni izzivi še vedno dobro
upravljanje, vzpostavitev pravne države, upravna zmogljivost, brezposelnost,
gospodarske reforme in socialna vključenost. Na področju svobode
izražanja v medijih je bilo ugotovljenih več zaskrbljujočih dogodkov.
Razhajanja glede statusa Kosova imajo še naprej negativne posledice za Kosovo[2] in celotno regijo. Nedavni
dogodki na severu Kosova vzbujajo globoko zaskrbljenost. Nerešeno ostaja tudi
vprašanje imena nekdanje jugoslovanske republike Makedonije. Islandija je v zadnjem letu v pristopnem
procesu zelo napredovala. Napredek pri pogajanjih lahko pripišemo islandskim že
zelo ustaljenim strukturam, ki izvirajo iz dolgoletne demokratične
tradicije, njenemu članstvu v Evropskem gospodarskem prostoru in
schengenskem območju ter visoko razviti in usposobljeni javni upravi. V Turčiji je pristopni proces še vedno
najučinkovitejši okvir za spodbujanje reform, povezanih z EU, razvoj
dialoga o vprašanjih zunanje in varnostne politike, krepitev gospodarske
konkurenčnosti in diverzifikacijo oskrbe z energetskimi viri. Žal v pristopnih
pogajanjih že več kot leto ni mogoče odpreti nobenega novega
pogajalskega poglavja. V odnosih s Turčijo je treba začeti novo
konstruktivno fazo, katere osnova bodo konkretni ukrepi na področjih
skupnega interesa. Bližnji pristop Hrvaške k EU je dokaz, da je
širitveni proces oblikovan tako, da so učinki preobrazbe za zadevne države
čim večji. Pri Hrvaški so bile v praksi preizkušene izboljšave, ki so
bile v proces uvedene z obnovljenim soglasjem o širitvi iz leta 2006 in
izkazale so se za smiselne. Tekoča in prihodnja pogajanja z drugimi
državami v procesu širitve naj bi te izkušnje še nadgrajevala. Predvsem je
pomembno, da se težavna pogajalska poglavja, povezana s sodstvom, temeljnimi
pravicami ter pravico, svobodo in varnostjo obravnavajo čim prej, tako da
ima država kandidatka dovolj časa za dosego potrebnih rezultatov na
podlagi izvedenih reform. Pristop Hrvaške bo velik korak v zgodovinskem
projektu vključevanja zahodnega Balkana v Evropsko unijo. EU je dosledno
izvajala vključujočo politiko glede zahodnega Balkana, ki jo je
uvedla z „regionalnim pristopom“ sredi devetdesetih let prejšnjega stoletja,
najbolj pa jo je uveljavila s stabilizacijsko-pridružitvenim procesom, uvedenim
leta 1999, in zasedanjem na vrhu v Solunu leta 2003, na katerem je potrdila, da
je prihodnost zahodnega Balkana v EU. To nikakor ne pomeni delitve Balkana na
dva dela, temveč naj bi ta proces spodbudil tudi preostale dele regije, da
pospešijo svoje približevanje EU. Glede na zaveze EU ter zgodovino in
geografske danosti regije ta proces ne bo zaključen, dokler ne bo v EU
vključen celoten zahodni Balkan, ko bodo izpolnjeni zahtevani pogoji. V tem okviru bo Komisija še naprej izhajala iz
načela lastnih zaslug. Hitrost posamezne države na poti k članstvu je
odvisna predvsem od njenih rezultatov pri izpolnjevanju vnaprej določenih
meril in pogojev. Uspeh Hrvaške je jasno sporočilo drugim
državam v procesu širitve, da: ·
EU izpolni svoje zaveze, ko država kandidatka
izpolni pogoje, ·
so merila in pogoji za pristop zahtevni, njihovo doseganje
pa se vse bolj natančno spremlja. Vendar to ni ovira, temveč država
kandidatka na ta način doseže boljšo pripravljenost, ki bo ob pristopu
koristila tako njej kot tudi EU, ·
je mogoče in je treba dvostranske spore s
sosednjimi državami reševati z dialogom in kompromisi v skladu z dogovorjenimi
načeli. Nadaljnja verodostojnost procesa širitve je
pomemben dejavnik za napredovanje reform v državah, ki so v procesu širitve, in
zagotavljanje podpore držav članic. Dogodki v preteklem letu so potrdili,
da je tudi pred pristopom mogoče doseči oprijemljive rezultate na
poti v EU, ko so izpolnjeni ustrezni pogoji. Dober primer so priporočila
Komisije iz tega sporočila za prehod v naslednjo fazo pristopnega procesa
in brezvizumskega režima na Albanijo ter Bosno in Hercegovino. Po drugi strani
pa v nekaterih primerih zaradi pomanjkanja ali odsotnosti politične volje
in zavezanosti konkretnim rezultatom pristopni proces ni napredoval in lahko
obtiči na mestu. V tem sporočilu je ocenjeno trenutno
stanje širitvenega načrta Evropske unije, ki obsega zahodni Balkan,
Turčijo in Islandijo. Na podlagi spremnih poglobljenih analiz posameznih
držav[3]
so v sporočilu ocenjeni že doseženi rezultati teh držav pri pripravah na
članstvo, njihov trenutni položaj in obeti v prihodnjih letih, v zvezi z
navedenim pa je vključena vrsta priporočil. Kot že v preteklih letih
je posebna pozornost namenjena nekaterim ključnim izzivom.
2.
Ključni izzivi
2.1.
Večja osredotočenost na krepitev pravne države in reformo javne
uprave Krepitev pravne države je bila opredeljena kot
eden stalnih pomembnejših izzivov in ključnih pogojev, da se lahko države
približajo članstvu v EU. V skladu z obnovljenim soglasjem o širitvi je
bila temu vprašanju v zadnjih letih namenjena večja pozornost na vseh
stopnjah pristopnega procesa. Tako je to vprašanje podrobno obravnavano tudi
med pristopnimi pogajanji s Hrvaško, zlasti v okviru pogajalskega poglavja o
sodstvu in temeljnih pravicah ter pravici, svobodi in varnosti. Vprašanjem
pravne države je bil dan velik poudarek tudi med ključnimi prednostnimi
področji, ko so bila opredeljena kot pogoj za začetek pristopnih
pogajanj z Albanijo in Črno goro, kar je še en primer prednostne obravnave
tega področja še pred začetkom dejanskih pogajanj. Izkušnje, pridobljene pri pristopnih
pogajanjih s Hrvaško, bodo uporabljene v tekočih in prihodnjih pogajanjih
z drugimi državami. Komisija bo zato predlagala nov pristop glede vprašanj,
povezanih s sodstvom in temeljnimi pravicami ter pravosodjem in notranjimi
zadevami. Ta bi bilo treba reševati na začetku pristopnega procesa in
ustrezna poglavja odpirati na podlagi akcijskih načrtov, saj zahtevajo
prepričljive rezultate. Komisija bi v vseh fazah procesa redno
poročala o doseženem napredku na tem področju skladno z vmesnimi
cilji, opredeljenimi v akcijskih načrtih, in po potrebi o ustreznih
korektivnih ukrepih. Za podporo temu procesu bodo namenjena sredstva iz
instrumenta za predpristopno pomoč. Komisija v okviru predpristopnega procesa
spodbuja države k vzpostavitvi neodvisnega in učinkovitega sodstva
ter odpravi obstoječih pomanjkljivosti. Hrvaška je na tem področju
izboljšala sistem imenovanja sodnikov, Srbija je začela pregled postopka
za ponovno imenovanje sodnikov in tožilcev, Črna gora pa je začela
revizijo ključnih ustavnih in pravnih določb v zvezi s sodstvom.
Kosovo je zaključilo temeljito varnostno preverjanje sodnikov in tožilcev.
V večini držav v procesu širitve je eden
ključnih izzivov na področju pravne države boj proti korupciji.
Korupcija ostaja resen problem, ki ne vpliva le na bistvena področja
vsakdanjega življenja državljanov, kot sta zdravstvo in izobraževanje,
temveč ima tudi resne negativne posledice za naložbe in poslovne
dejavnosti ter povzroča škodo nacionalnim proračunom, zlasti v zvezi
z javnimi naročili in privatizacijo. Komisija se v zadnjih letih
temeljiteje posveča boju proti korupciji v državah v procesu širitve. Pomembne izkušnje, pridobljene pri sodelovanju
z državami v procesu širitve, so prispevale k razvoju lastnega pristopa EU pri
boju proti korupciji, ki je vgrajen v vsa področja politik, tako notranjih
kot zunanjih[4].
Komisija pripravlja mehanizem za spremljanje korupcije v državah članicah,
vendar bo še naprej prednostno spremljala tudi politike za boj proti korupciji
v državah v procesu širitve. Pri tem bo poudarek zlasti na spremljanju
rezultatov in trajnosti od začetne faze priprav na pristop dalje. Poleg
tega bo Komisija spodbujala tudi tesno sodelovanje med mednarodnimi donatorji,
da bi zagotovila optimalno rabo virov. Pomembno prednostno področje za države v
procesu širitve je tudi boj proti organiziranemu kriminalu, ki je tesno
povezano z bojem proti korupciji in vzpostavitvijo neodvisnega sodstva. Velik
izziv v boju proti organiziranemu kriminalu je čezmejni značaj
številnih kriminalnih dejavnosti. Za spopadanje s tem izzivom je še posebno
pomembno regionalno sodelovanje med organi kazenskega pregona in
pravosodnimi organi, ki vključuje tudi vzpostavljanje strokovnih mrež.
Komisija podpira vzpostavitev regionalne mreže tožilcev, ki jim bodo pomagali
napoteni strokovnjaki iz držav članic ter ustrezne evropske agencije.
Komisija sodeluje tudi pri vzpostavljanju usklajenih sistemov za zaščito
prič v regiji. Komisija je v preteklem letu okrepila dialog
o pravni državi z državami zahodnega Balkana. Cilj dialoga je okrepiti
priprave v zgodnejših fazah predpristopnega procesa na podlagi poglobljenih
analiz sektorjev pravosodja in notranjih zadev. V ta namen so bile opravljene
strokovne misije v večini držav v procesu širitve. Komisija je okrepila
sodelovanje in izmenjavo informacij z zadevnimi agencijami EU, vključno z
Europolom, Frontexom, Eurojustom ter Evropskim centrom za spremljanje drog in
zasvojenosti z drogami, kot tudi z regionalnimi pobudami, Svetom Evrope in
drugimi mednarodnimi organizacijami. Po potrebi so bili primerjalni pregledi
opravljeni že v zgodnjih fazah procesa. Z Bosno in Hercegovino je bil
vzpostavljen strukturiran dialog o pravosodju, Komisija pa predlaga podoben
dialog o pravni državi s Kosovom za reševanje izzivov na tem področju in
podporo reformi pravosodja. Reforma javne uprave, ki naj bi okrepila
preglednost, odgovornost in učinkovitost, ki so bistvene za demokracijo in
pravno državo, bo tudi v prihodnje ena glavnih prednostnih nalog v okviru
političnih meril za večino držav v procesu širitve. Ustrezni upravni
postopki, med drugim v zvezi s človeškimi viri in upravljanjem javnih
financ, so ključnega pomena za izvajanje pravnega reda EU. Države morajo
okrepiti svoja prizadevanja za izboljšanje javne uprave na podlagi splošnih nacionalnih
strategij. Vse več je
dokazov o tem, da se v nekaterih državah v procesu širitve vloga
vladajočih strank in države ne spoštuje ustrezno, kar ogroža pravno državo
in delovanje demokracije. 2.2.
Zagotavljanje svobode izražanja v medijih Svoboda izražanja je temeljna pravica, ki je
zaščitena z mednarodnim pravom in je sestavni del delujoče
pluralistične demokracije. V pristopnem procesu je zagotavljanje svobode
izražanja eden od ključnih elementov københavnskih političnih meril
za članstvo. Za države v procesu širitve je na splošno
značilen pluralizem medijev, vendar zadnje čase v več državah
opažamo negativen razvoj dogodkov na tem področju, kar je zelo
zaskrbljujoče. Komisija podrobneje analizira svobodo izražanja v spremnih
poročilih, v katerih je opisan položaj v vsaki državi. Izzivi na področju svobode izražanja in
medijev vključujejo politično vplivanje, ki se včasih odraža
tudi v pravnem sistemu, gospodarske pritiske, uporabo kriminala in korupcije za
vplivanje na medije ter nezadostno zaščito novinarjev pred nadlegovanjem
ali celo nasiljem. Gospodarski izzivi so povezani s pomanjkanjem preglednosti
in koncentracijo lastništva ter pomanjkanjem poštene konkurence in neodvisnosti
regulatorjev trgov. V več državah v procesu širitve je izvajanje zakonodaje
o medijih v celoti gledano nezadovoljivo. Še po več letih je vrsta napadov
na novinarje (vključno z uboji) nerazrešenih. V Turčiji pravni okvir
zaenkrat ne ščiti dovolj svobode izražanja. Številne preiskave in sodni
postopki zoper novinarje ter nepotrebni pritiski na medije so zelo
zaskrbljujoči. Vse našteto pomeni resne omejitve za izražanje
do vlade kritičnih stališč v medijih in ne spodbuja raziskovalnega
novinarstva. Mediji in novinarji so pogosto prisiljeni v samocenzuro. Države v procesu širitve morajo nujno
zagotoviti odprt in pluralističen medijski prostor, ki bo omogočal
kulturo kritičnega in neodvisnega novinarstva. Javne radijske in
televizijske hiše bi morale izboljšati svoj ekonomski položaj in biti bolj
avtonomne, da bi lahko opravljale svojo vlogo. Hkrati bi se morala tudi
medijska stroka zavezati k samoregulaciji na podlagi splošnih etičnih
kodeksov in strokovnih standardov. Komisija je maja 2011 organizirala konferenco
o svobodi izražanja, ki so se je udeležili predstavniki medijev in civilne
družbe zahodnega Balkana in Turčije. Namen konference je bil prisluhniti
ne le uradnim vladnim sogovornikom, temveč tudi izkušnjam in mnenjem
tistih, ki jih to vprašanje neposredno zadeva. Ugotovitve konference bodo
upoštevane pri nadaljnjem delu Komisije na tem področju. Komisija bo natančno spremljala razvoj v
okviru obstoječih sporazumov in strukturiranega dialoga z državami v
procesu širitve. Ta vprašanja bo nadalje vključevala v pristopna
pogajanja, zlasti pri poglavju o sodstvu in temeljnih pravicah. Opredelila bo
prednostne naloge in spodbujala prizadevanja vlad za doseganje evropskih
standardov na področju svobode izražanja. V ta namen bo okrepila
sodelovanje z zadevnimi partnerskimi državami in mednarodnimi organizacijami,
zlasti s Svetom Evrope in z Organizacijo za varnost in sodelovanje v Evropi.
Nadalje bo razvijala tudi dialog z novinarji in njihovimi združenji. 2.3.
Spodbujanje regionalnega sodelovanja in sprave na zahodnem Balkanu Regionalno sodelovanje in razvijanje dobrih sosedskih
odnosov sta bistvena elementa stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, zato ju
Komisija v vseh fazah pristopnega procesa natančno spremlja. Regionalno
sodelovanje podpira in spodbuja spravo v regiji, ki so jo nedavno prizadeli
hudi konflikti, saj lahko skupaj s trgovino regiji prinese dodatne ekonomske
koristi in je sestavni del procesa vključevanja v EU, ki pogosto zahteva
regionalne pristope in ukrepe. Na tem področju je bil v preteklem
desetletju dosežen znaten napredek, v zadnjem letu pa lahko poročamo o
nadaljnjih pomembnih korakih. Obiski regionalnih voditeljev, zlasti srbskih in
hrvaških, v sosednjih državah ter njihove izjave o spopadih v devetdesetih
letih prejšnjega stoletja so pomembno prispevali k regionalni spravi.
Sarajevski proces o vračanju beguncev, v katerem sodelujejo Srbija,
Hrvaška, Bosna in Hercegovina ter Črna gora, naj bi bil v naslednjih dneh
uspešno zaključen. Pobude nevladnih organizacij in civilne družbe, kot so
pobuda mladih za človekove pravice (YIHR), komisija za resnico in spravo
(RECOM) ter igmanska pobuda, imajo ob vladnih prizadevanjih pomembno vlogo pri
spodbujanju sprave med prebivalci regije. Sodelovanje znotraj posameznih sektorjev je
dobro in napreduje, na primer v okviru Energetske skupnosti, skupnega evropskega
zračnega prostora ter skupnega usposabljanja v zdaj že polno delujoči
Regionalni šoli za javno upravo. Decembra 2010 je Komisija predlagala
strategijo za krepitev razvoja Podonavja, ki so jo države članice nato
potrdile[5].
Regionalna trgovina v okviru Srednjeevropskega sporazuma o prosti trgovini
(CEFTA) raste, sporazum pa je bil razširjen na področja, kot so politika
konkurence, nadaljnja odprava tarifnih ovir in liberalizacija storitev. Svet za
regionalno sodelovanje (RCC) je začel izvajati svojo triletno strategijo
in delovni program ter si prizadeva za ukrepanje, ki je bolj usmerjeno k
rezultatom. Poleg tega ostajajo ključni izzivi za
stabilnost zahodnega Balkana vprašanja, ki izvirajo iz preteklih spopadov, kot
tudi druga odprta dvostranska vprašanja. Ti izzivi vplivajo na regionalno
sodelovanje, odnose med državami ter njihovo notranje delovanje in izvajanje
reform. Ta nerešena vprašanja je treba nujno čim prej rešiti, saj bo tako
odstranjena ena glavnih ovir na poti približevanja zahodnega Balkana EU. Zlasti spori, povezani z medetničnimi
vprašanji ali vprašanji glede statusa, še posebej v Bosni in
Hercegovini ter na Kosovu, še vedno ovirajo normalno delovanje institucij,
zavirajo izvajanje potrebnih reform in evropske agende ter imajo včasih
lahko tudi širše regionalne posledice. Komisija meni, da lahko države te
probleme najbolje rešujejo v okviru približevanja EU. Nedavni dogodki, zlasti
napredek pri dialogu med Beogradom in Prištino, ki ga je spodbujala EU, so pri
tem ključnega pomena. Deseta obletnica podpisa ohridskega okvirnega
sporazuma, ki smo jo praznovali avgusta letos, je dokaz, da je težavna
etnična vprašanja mogoče reševati z dialogom in kompromisi. V zadnjem času so bili doseženi pozitivni
premiki pri reševanju težav v zvezi z vključujočim delovanjem
regionalnih pobud, ki izvirajo iz razhajanj glede statusa Kosova, vendar so
potrebna dodatna prizadevanja za rešitev tega vprašanja. V okviru dialoga med
Beogradom in Prištino je bil dosežen dogovor, da bo Srbija sprejela kosovske
carinski žigi; to naj bi omogočilo ponovno vzpostavitev regionalne
trgovine v okviru sporazuma CEFTA. Pred tem so bila ponovno uvedena
srečanja CEFTA in RCC z udeležbo vseh strani, podpisana pa je bila tudi
regionalna konvencija o preferencialnih pravilih o poreklu za
vseevropsko-sredozemsko območje. Kljub temu različna stališča
glede statusa Kosova še naprej ovirajo dokončanje in podpis pogodbe o
prometni skupnosti ter podaljšanje avtonomnih trgovinskih ukrepov za Kosovo in
druge partnerice na zahodnem Balkanu. Ta razhajanja so še naprej prepreka za
razvoj pogodbenih odnosov med EU in Kosovom. V okviru dialoga med Beogradom in Prištino je
treba najti celovito rešitev za vprašanja, povezana z regionalnim sodelovanjem.
Komisija poziva vse vpletene strani, naj si še naprej prizadevajo poiskati
praktične in pragmatične rešitve, ki bodo omogočile
vključujoče regionalno sodelovanje ne glede na razhajanja glede
statusa Kosova. Napredek, dosežen v zadnjem letu, kaže, da je to mogoče. Za trajno spravo je nujno, da se dokonča
proces poprave krivic za zločine, storjene v vojnah v nekdanji
Jugoslaviji. Polno sodelovanje z MKSJ ostaja eden od bistvenih pogojev
pristopnega procesa na zahodnem Balkanu. Prijetje zadnjih dveh obdolžencev in
njuna predaja MKSJ v Haagu sta bila velik korak v tej smeri. Poleg tega
Komisija poziva zadevne vlade, naj si bolj zavzeto prizadevajo za sodno
obravnavo domačih vojnih zločinov. Komisija zelo resno jemlje Martyjevo
poročilo o zločinih (vključno z odvzemom človeških
organov), domnevno storjenih na Kosovu med konfliktom in po njem, ki ga je
januarja predstavila Parlamentarna skupščina Sveta Evrope. V celoti
podpira preiskavo v okviru misije EULEX, opozarja na pomembnost zaščite
prič v tej preiskavi in pozdravlja ustanovitev projektne skupine EULEX v
Bruslju kot tudi sodelovanje zadevnih vlad s to projektno skupino. Na splošno je pomembno, da se vlade in
organizacije civilne družbe v regiji bolj potrudijo pojasniti državljanom, da
je sprava bistven element njihove evropske prihodnosti in da je poprava krivic
za vojne zločine nepogrešljiv del tega procesa. Politični voditelji
bi se morali izogibati izjavam in dejanjem, ki bi lahko omajali ta pomembna
načela. Dvostranska vprašanja bi morale zadevne strani rešiti čim prej v procesu širitve, pri
tem pa ravnati odločno, v duhu dobrososedskih odnosov in ob upoštevanju
splošnih interesov EU. Komisija jih poziva, naj si po najboljših močeh
prizadevajo za rešitev nerešenih mejnih sporov v skladu z uveljavljenimi
načeli in sredstvi, vključno z možnostjo, da po potrebi zadeve
predajo v obravnavo Meddržavnemu sodišču. Dvostranska vprašanje ne bi
smela zavirati pristopnega procesa. Komisija je pripravljena spodbujati
ustvarjanje potrebnega političnega zagona pri iskanju rešitev ter
podpirati zadevne pobude. Arbitražni
sporazum o meji med Slovenijo in Hrvaško, ki naj bi se začel izvajati
konec letošnjega leta, utira pot reševanju dvostranskih vprašanj. Komisija
močno spodbuja vpletene strani v sporu glede imena nekdanje jugoslovanske
republike Makedonije, naj v okviru pogovorov, ki trenutno potekajo pod okriljem
Združenih narodov, tudi same poiščejo konstruktivno rešitev v podobnem
duhu. 2.4.
Trajnostna oživitev gospodarstva in uresničenje strategije Evropa 2020 Gospodarstva vseh držav v procesu širitve so
začela okrevati, čeprav različno hitro. Turško gospodarstvo je
po krizi znatno okrepljeno ter še naprej izredno hitro raste, vendar pa kaže
vse več znakov pregrevanja. Okrevati so začela tudi gospodarstva
zahodnega Balkana, čeprav bo potreben čas, da bodo dosegla predkrizne
ravni. Islandsko gospodarstvo postopoma okreva po hudih gospodarskih težavah, v
katere je zašlo med krizo. Vendar pa so pred državami v procesu širitve
pomembni socialno-ekonomski izzivi. Brezposelnost je v večini držav visoka
in se še naprej povečuje. Na Kosovu, v Bosni in Hercegovini ter nekdanji
jugoslovanski republiki Makedoniji je brezposelnost še vedno najvišja v Evropi.
Stopnja delovne aktivnosti je nizka, zlasti pri ženskah in mladih, neuradno
zaposlovanje, ki je zelo razširjeno, pa je še velik problem. Izvoz iz zahodnega
Balkana, ki sicer prispeva k okrevanju, večinoma zajema proizvode z nizko
dodano vrednostjo, vključno s surovinami, ki so izpostavljene cenovnim
nihanjem in močni konkurenci s hitro rastočih trgov. Države
v procesu širitve večinoma ohranjajo na splošno preudarne makroekonomske
politike. Najnujnejši prednostni nalogi v kratkoročnem obdobju ostajata
fiskalna konsolidacija in reforma trgov dela, ki sta na splošno izziva, s
katerima se trenutno sooča tudi EU. Potrebne so nadaljnje strukturne
reforme za okrepitev konkurenčnosti in izboljšanje naložbenega okolja, kar
bo pritegnilo neposredne tuje naložbe, spodbujalo ustvarjanje delovnih mest in
zagotovilo vzdržno rast. Na zahodnem Balkanu sta poseben izziv izboljšanje
zmogljivosti javne uprave in krepitev pravne države, h katerima bi pripomogla
tudi reforma sodstva in boj proti zelo razširjeni korupciji. Napredek na teh
področjih bi izboljšal tudi poslovno okolje. Javne storitve za podjetja in
naložbe v infrastrukturo so še vedno skromne. Reforme
trgov dela, ki vključujejo pregled sistemov socialnih transferjev,
davčna vprašanja in prenovo izobraževalnih sistemov, naj bi pripomogle k
odpravi ključnih strukturnih slabosti na zahodnem Balkanu ter premagovanju
ovir za hitrejšo, trajnostno in vključujočo rast. Približevanje
ciljem strategije Evropa 2020 Evropa
2020 je strategija EU za pospešitev rasti v tem desetletju, ki naj bi v
spreminjajočem se svetu usmerjala Unijo na poti v pametno, trajnostno in
vključujoče gospodarstvo. Zaželeno je, da se države v procesu širitve
pridružijo strategiji Evropa 2020 in njenim vodilnim pobudam[6], saj so koristno izhodišče
za reforme. Cilji strategije
Evropa 2020 so ustrezno vključeni v dialog med Komisijo in državami v
procesu širitve o ekonomski politiki ter politiki zaposlovanja in socialni
politiki. Komisija na podlagi ciljev strategije Evropa 2020 načrtuje tudi
finančno pomoč, zlasti na področju socialno-ekonomskega razvoja.
Ti cilji se upoštevajo pri njenem sodelovanju z mednarodnimi finančnimi
institucijami. V
sedanji krizi zadolževanja v Evropi se je pokazalo, kako pomembne so zdrave
javne finance, zato Komisija nekatere od svojih mehanizmov medsebojnih
pregledov daje na voljo tudi državam kandidatkam in potencialnim kandidatkam.
Večstranski proračunski nadzor s strani EU je v tem okviru pomemben
instrument, ki se bo postopoma prilagajal prihodnjemu okrepljenemu
gospodarskemu upravljanju v EU. Na
področju razvoja zasebnega sektorja so osnova za usklajevanje
politik z zahodnim Balkanom in Turčijo določbe Akta EU za mala
podjetja[7].
To usklajevanje temelji na rednem ocenjevanju na podlagi določenih
primerjalnih meril EU, v okviru katerega se oblikujejo v praksi dobro
preverjena priporočila, ki upoštevajo nacionalne posebnosti držav v
procesu širitve. Komisija predlaga, da se rezultati Akta za mala podjetja
uporabijo kot referenčni instrument za prihodnje dejavnosti v regiji,
povezane z malimi in srednjimi podjetji (MSP). Komisija
prek investicijskega okvira za zahodni Balkan spodbuja partnerske mednarodne
finančne institucije k podpiranju novih oblik financiranja za MSP, zlasti
lastniškega kapitala, tveganega kapitala in jamstvenih mehanizmov.
Sofinancirala bo platformo MSP za zahodni Balkan, katere cilj je izboljšati
dostop MSP do financiranja z jamstvi in tveganim kapitalom. Na
področju raziskav in inovacij je sodelovanje držav v procesu
širitve z EU v smislu izpolnjevanja pogojev za sodelovanje v pobudah EU že
dobro razvito. Države v procesu širitve sodelujejo v sedmem okvirnem programu
za raziskave in tehnološki razvoj ter v programu za konkurenčnost in
inovacije. Vendar pa sedanji kazalniki kažejo, da pri naložbah ter razvoju
politik na področju raziskav in inovacij v večini primerov precej
zaostajajo za povprečjem EU. Voditelji v regiji so pozvani, da se (med
drugim na bližnjih ministrskih konferencah) zavežejo povečanju vlaganj v
raziskave, inovacije in človeški kapital. Države
v procesu širitve se morajo bolje pripraviti na spopadanje s podnebnimi
spremembami in svoja prizadevanja uskladiti s prizadevanji EU na tem
področju, med drugim s krepitvijo osveščenosti. Postopno uvajanje
ukrepov na področju podnebnih sprememb bo prineslo koristi z razvojem
nizkoogljičnega gospodarstva in ustvarjanjem delovnih mest. Okrevanje
gospodarstva, ki se je komaj začelo, se še ne kaže v boljšem socialnem
položaju. Delež prebivalstva, ki živi pod pragom revščine, je še vedno
visok in se na zahodnem Balkanu še povečuje. Visoka stopnja neformalne
zaposlenosti negativno vpliva na socialni položaj, zlasti mladih. Zagotovitev
delovnih mest in socialna vključenost ranljivih skupin sta prednostni
nalogi. Vendar je na socialnem področju malo dejanskih naložb, pri
sodelovanju z mednarodnimi donatorji pa se pojavljajo ovire pri strateškem
načrtovanju. Komisija v dialogu o politikah poudarja pomen zaposlovanja in
socialne politike ter spodbuja države, naj si na teh dveh področjih
zastavijo jasne in realistične cilje ter socialno porabo bolje usmerjajo
in določajo njena prednostna področja. Države v procesu širitve bi se
morale po možnosti zavezati zadevnim ciljem Evropske platforme za boj proti
revščini in socialni izključenosti. Sprejeti bi bilo
treba trajne ukrepe za vključitev vseh ranljivih skupin v družbo. V zvezi
s še posebej prikrajšano romsko manjšino je Komisija povabila zahodni Balkan in
Turčijo k sodelovanju v platformah EU za Rome, ki sistematično
spremljajo vključenost Romov in predlagajo s tem povezane ukrepe. Komisija
je organizirala več seminarjev o vprašanjih, povezanih z Romi, da bi
države v regiji spodbudila k pregledu in okrepitvi zadevnih nacionalnih
akcijskih načrtov za boj proti diskriminaciji Romov in njihovo uspešnejše
vključevanje ter njihovega izvajanja, zlasti na področju
izobraževanja, zaposlovanja, stanovanjske problematike in zdravja. Države
zahodnega Balkana bi morale precej okrepiti prizadevanja, da se omogoči
prijava razseljenih oseb v register prebivalstva. Boljše
izobraževanje in usposabljanje sta ključna dejavnika strukturnih
sprememb za trajnostno in vključujočo rast. Doslej so bile naložbe v
izobraževanje, znanja in spretnosti ter kvalifikacije praviloma nizke,
regionalno priznavanje nacionalnih kvalifikacij pa nezadostno. Za odpravo
neskladnosti med ponudbo znanj in spretnosti ter povpraševanjem po njih je
treba prenoviti nacionalne izobraževalne sisteme in njihovo infrastrukturo ter
uvesti mednarodno primerljive poklicne in izobraževalne programe ter programe
usposabljanja. Komisija je za
sodelovanje držav kandidatk začela izvajati strateški okvir za
izobraževanje in usposabljanje za obdobje do leta 2020, ki se mu morata
nekdanja jugoslovanska republika Makedonija in Črna gora še pridružiti.
Predlagala je vzpostavitev platforme za izobraževanje in usposabljanje za
zahodni Balkan, ki bi delovala po odprti metodi usklajevanja in tako omogočala
udeležbo vseh držav v procesu širitve. S tem se bo okrepil dialog o glavnih
izzivih politik, zagotovila pa se bosta tudi izvajanje in spremljanje. Države
zahodnega Balkana so bile povabljene k sodelovanju v centraliziranih
dejavnostih programa Vseživljenjsko učenje EU. 2.5.
Razširjanje prometnih in energetskih omrežij Boljše sodelovanje z državami v procesu
širitve na področju prometa in energetike neposredno koristi evropskim
državljanom in podjetjem. Prometna in energetska povezanost sta ključna
dejavnika pri sodelovanju EU z vsemi sosednjimi državami, ki je namenjeno
spodbujanju trajnostne gospodarske rasti, trgovine, kulturnih izmenjav in
zaposlovanja ter izboljšanju življenjskih razmer. Pri državah v procesu širitve
je cilj sodelovanja na tem področju tudi zagotoviti, da bodo popolnoma
pripravljene na prenos pravnega reda EU na področju prometa in energetike
v svojo zakonodajo ter na njegovo izvajanje. Turčija je s svojo strateško pozicijo med
Evropo, Bližnjim vzhodom in Kavkazom nenehno razvijala in krepila svoje vezi z
EU, kar potrjujejo tudi nedavni dogodki v letalskem sektorju in vloga
Turčije pri izgradnji južnega plinskega koridorja. Nadaljnja krepitev teh
vezi bi koristila obema stranema. Južni plinski koridor bi prispeval k varnosti
oskrbe Evrope z zemeljskim plinom, saj bi precej pripomogel k razširitvi
oskrbovalnih poti in spodbujal konkurenco na mednarodnih trgih plina. Komisija
finančno podpira Turčijo pri nadaljnjem razvoju njenega prometnega
omrežja, zlasti pri gradnji železniških povezav za visoke hitrosti in
posodobitvi pristaniških zmogljivosti. Obenem bi bilo treba Turčijo
spodbujati, da poglobi svoj trg plina ter poveča likvidnost in prožnost
pogodb. Na podlagi tega procesa bi se oblikovalo središče dobaviteljev
energije, ki bi posledično pomenilo večjo varnost oskrbe z energijo. Na zahodnem Balkanu je bilo v okviru
Prometnega observatorija za jugovzhodno Evropo (SEETO) opredeljeno regionalno
prometno omrežje, ki zajema prednostne projekte regionalnega interesa. Države
zahodnega Balkana skupaj z državami članicami EU in drugimi evropskimi
državami sodelujejo pri Sporazumu o skupnem evropskem zračnem prostoru, ki
je bil podpisan leta 2006. Sodelovanje na področju prometa je predvideno
tudi v okviru strategije za Podonavje. Komisija se z državami zahodnega Balkana od
leta 2008 pogaja o ustanovitvi prometne skupnosti, s katero naj bi bil
vzpostavljen integriran trg za infrastrukturo ter kopenski in pomorski promet
ter promet po celinskih plovnih poteh. Pogajanja so skoraj končana, vendar
njihov zaključek preprečujejo razhajanja glede statusa Kosova.
Komisija poziva vpletene strani, naj čim prej sprejmejo potrebne ukrepe,
ki bodo omogočili hiter zaključek pogajanj in podpis pogodbe. Komisija je predlagala pregled vseevropskih
prometnih omrežij EU (TEN-T) z namenom izboljšanja povezav z državami, ki so
vključene v politike širitve in sosedske politike[8]. Tudi na področju energetike si EU
prizadeva za povezovanje omrežij, zlasti s podporo Energetski skupnosti, ki
vključuje EU in njene države članice, celoten zahodni Balkan in
nekatere sosedske države[9].
Energetska skupnost na podlagi pravil EU za energetiko vzpostavlja odprt,
pregleden in konkurenčen regionalni trg, ki privablja naložbe. Pravni red
Energetske skupnosti že zajema notranji energetski trg, energetsko
učinkovitost in obnovljive vire energije kot tudi nekatera področja
okoljskega, socialnega in konkurenčnega pravnega reda, a bo razširjen,
tako da bo poleg trga električne energije in plina vključeval tudi
obvezne zaloge nafte.
3.
Napredek v državah v procesu širitve in agenda za obdobje 2011-2012
3.1.
Zahodni Balkan Hrvaška Pristopna pogajanja s Hrvaško so se
zaključila junija letos. To se je lahko zgodilo, ker je Hrvaška v
preteklem letu izpolnila še zadnja merila za zaprtje poglavij, tudi pri
težavnih poglavjih, kot so sodstvo in temeljne pravice ter politika konkurence.
Hrvaška je dosegla pomembne rezultate v boju proti korupciji, uvedla nov,
objektiven in pregleden sistem imenovanja sodnikov in tožilcev ter občutno
izboljšala izvajanje programov pomoči za nastanitev beguncev, ki se
vračajo. Pri prestrukturiranju ladjedelnic v težavah je bil dosežen znaten
napredek. Rezultat pristopnih pogajanj bo vključen
v pristopno pogodbo, ki naj bi bila v skladu s sklepi z junijskega zasedanja
Evropskega sveta podpisana do konca letošnjega leta. Tako bo lahko Hrvaška
postala članica EU 1. julija 2013, če bodo do takrat
zaključeni ustrezni postopki ratifikacije. Hrvaška je dosegla zelo visoko
stopnjo pripravljenosti za prevzem obveznosti članstva ob pristopu.
Københavnska politična merila že izpolnjuje, ekonomska merila in merila v
zvezi s pravnim redom pa naj bi izpolnila do 1. julija 2013. To dinamiko
je treba ohraniti. Hrvaška je med pristopnimi pogajanji izvajala
reforme in krepila zmogljivosti, kar mora zdaj nadgraditi. Komisija bo
natančno spremljala izpolnjevanje vseh zavez, ki je dala ta država, in
njene nadaljnje priprave za prevzem obveznosti članstva ob pristopu.
Spremljanje bo zlasti osredotočeno na izpolnjevanje zavez Hrvaške na
naslednjih področjih: sodstvo in temeljne pravice, pravica, svoboda in
varnost ter politika konkurence. Spremljanje bo zajemalo preglednice, ki se
bodo redno posodabljale, dialog v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega
sporazuma, strokovne preglede, predpristopni ekonomski program in
sporočene proračunske podatke. Komisija bo vse do pristopa Hrvaške
objavljala šestmesečne ocene izvajanja zavez Hrvaške v teh poglavjih.
Jeseni 2012 bo Evropskemu parlamentu in Svetu predstavljeno izčrpno
poročilo o spremljanju. Če bodo v procesu spremljanja ugotovljene
težave, ki jih Hrvaška ne bo odpravila, bo Komisija po potrebi hrvaškim organom
poslala zgodnja opozorila, Svetu pa lahko tudi predlaga, da že pred pristopom
sprejme vse ustrezne ukrepe. Poleg tega bo pristopna pogodba tako kot pri peti
širitvi vsebovala splošno ekonomsko zaščitno klavzulo, zaščitno
klavzulo za notranji trg in zaščitno klavzulo za področje pravice,
svobode in varnosti. Pričakuje se, da bo imela Hrvaška še
naprej dejavno vlogo pri regionalnem sodelovanju na zahodnem Balkanu. Komisija
pričakuje prihodnje izvajanje arbitražnega sporazuma o meji med Slovenijo
in Hrvaško. Podpirala bo ustanovitev in delovanje arbitražnega sodišča,
kakor je predvideno v navedenem sporazumu. Z zadovoljstvom sprejema tudi izjavo
hrvaške vlade, da bo podpirala druge države v regiji na njihovi poti do
članstva v EU, in Hrvaško spodbuja, naj preostala odprta dvostranska
vprašanja s sosednjimi državami reši pred pristopom. Obenem opozarja, da bi se
morali politični voditelji izogibati izjavam in dejanjem, ki bi lahko
omajali pomen sprave ali podcenjevali resnost vojnih zločinov. Nekdanja
jugoslovanska republika Makedonija Junijske parlamentarne volitve v nekdanji
jugoslovanski republiki Makedoniji so bile večinoma skladne z mednarodnimi
standardi in država še naprej uvaja reforme, povezane s pristopom.
Vladajoča koalicija je stabilna. Država še naprej zadostno izpolnjuje
politična merila. Pri reformi parlamenta, sodstva, javne uprave ter
spoštovanja in zaščite manjšin je bil dosežen določen napredek,
vendar ključne težave še niso rešene. Potrebna so nadaljnja prizadevanja,
zlasti glede svobode izražanja v medijih, neodvisnosti sodstva, reforme javne
uprave in boja proti korupciji. Okrepiti je treba tudi prizadevanja
političnih sil za sodelovanje. Država še naprej izpolnjuje obveznosti iz
stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Komisija znova potrjuje svoj predlog
o prehodu na drugo fazo pridružitve, kakor je določeno v
stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu, in spodbuja Svet, naj nemudoma
ustrezno ukrepa. Komisija ugotavlja, da Svet ni mogel ukrepati
na podlagi priporočila Komisije iz leta 2009 o začetku
pristopnih pogajanj z nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo. Prehod v
naslednjo fazo pristopnega procesa bo ugodno vplival na zagon reform in
medetnične odnose v državi ter na celotno regijo. Spor med Grčijo in nekdanjo jugoslovansko
republiko Makedonijo glede imena slednje traja že skoraj dve desetletji. Od
devetdesetih let prejšnjega stoletja v zvezi s tem poteka dialog pod okriljem
Združenih narodov, od leta 2009 pa ga dopolnjujejo še dvostranski stiki,
med drugim tudi na ravni predsednikov vlad, vendar pa ta prizadevanja še niso
dala rezultatov. Še naprej je bistvenega pomena, da se ohranijo dobri sosedski
odnosi ter da se s pogajanji pod okriljem ZN poišče rešitev vprašanja
glede imena, ki bo sprejemljiva za obe strani. Komisija poudarja potrebo po
takojšnji okrepitvi prizadevanj za rešitev tega vprašanja. Opozarja tudi, da se
je treba izogibati dejanjem in izjavam, ki bi lahko negativno vplivali na dobre
sosedske odnose. Vprašanje imena bi moralo biti že zdavnaj rešeno. Črna
gora Evropski svet je decembra 2010 Črni
gori dodelil status države kandidatke in potrdil sedem ključnih
prednostnih nalog za začetek pristopnih pogajanj, navedenih v mnenju
Komisije o prošnji Črne gore za članstvo v EU. Črna gora je od sprejetja navedenega
mnenja dosegla dober napredek pri izpolnjevanju københavnskih političnih
meril, saj je na splošno dosegla zadovoljive rezultate, zlasti glede
opredelitve ključnih prednostnih nalog. Zakonodajni in
institucionalni okvir sta bila izboljšana z namenom, da se okrepijo delo
parlamenta, volilni okvir, profesionalizem in depolitizacija javne uprave,
neodvisnost in odgovornost sodstva, boj proti korupciji in organiziranemu
kriminalu, svoboda medijev in sodelovanje s civilno družbo. Vendar pa so potrebna trajna prizadevanja za dosego
rezultatov na področju pravne države, zlasti v primerih, povezanih s
korupcijo na visoki ravni in organiziranim kriminalom. Pozitivni koraki so bili
narejeni tudi na področju boja proti diskriminaciji in izboljšanja razmer
razseljenih oseb. Te ukrepe je zdaj treba v praksi preoblikovati v zmanjšanje
diskriminacije ranljivih skupin, vključno z razseljenimi osebami. Komisija bo
posebno pozornost namenila spremljanju napredka Črne gore na
področjih pravne države in boja proti diskriminaciji, da se ohrani zagon
zadevnih reform, ter bo Črno goro podpirala pri izvajanju reform,
povezanih z EU. Albanija Na albansko politično prizorišče so
v veliki meri vplivali dolgoletno politično mrtvilo in nadaljnje
konfliktne situacije. V nasilnih spopadih med protivladnimi protestniki
in policijo so umrle štiri osebe, kar je še povečalo vzdušje nezaupanja
med političnimi silami, pa tudi do nekaterih državnih institucij. Majske
lokalne volitve so bile sicer ocenjene kot konkurenčne in pregledne,
vendar so imele znatne pomanjkljivosti, ki jih je treba odpraviti. Zlasti spor
glede štetja glasov z volilnih lističev, odvrženih v napačne volilne
skrinjice, za župana Tirane je povečal razkorak med vladajočo
večino in opozicijo. Albanske politične sile morajo zdaj nujno
ponovno vzpostaviti in ohraniti stopnjo političnega dialoga, ki bo
omogočala ustrezno delovanje ključnih demokratičnih institucij,
zlasti parlamenta, in napredek na poti vključevanja v EU. Zaradi znatnih
pomanjkljivosti, ugotovljenih pri zadnjih dveh volitvah, je potrebna celovita
volilna reforma, ki bi bila podprta z neodvisnim zunanjim mnenjem in bi
temeljila na soglasju med političnimi strankami. Obe glavni politični stranki sta podprli
predlog EU glede ponovne vzpostavitve konstruktivnega dialoga o prednostnih
nalogah države na področju evropskega vključevanja. Albanske
politične stranke se morajo zdaj zavezati strukturiranemu in trajnostnemu
procesu sodelovanja pri izvajanju evropskih reform. Prihodnja prizadevanja bi
morala vključevati skupni pregled in sprejetje akcijskega načrta za
upoštevanje priporočil, navedenih v mnenju Komisije, ter časovni
načrt za izvedbo bistvenih reform, med drugim v zvezi s parlamentarnim
delom in volitvami. Albanija je na splošno dosegla omejen napredek
pri izpolnjevanju političnih meril za članstvo in dvanajstih
ključnih prednostnih nalog za začetek pristopnih pogajanj,
opredeljenih v mnenju Komisije, ki ga je Svet potrdil decembra 2010.
Država je nekoliko napredovala pri boju proti organiziranemu kriminalu,
izboljšanju ravnanja s priporniki in obsojenci na prestajanju kazni zapora ter
pri otrokovih pravicah, vendar pa je napredek nezadosten na področju sodstva,
protikorupcijske politike, stvarnih pravic in izboljšanja življenjskih razmer
romske skupnosti, pa tudi glede potrebnega dela v zvezi s parlamentarnim
postopkom in volitvami. Albanija je začela izvajati akcijski načrt za
upoštevanje priporočil iz mnenja Komisije, vendar pa so potrebna nadaljnja
prizadevanja za zagotovitev učinkovitosti in celovitosti načrtovanih
ukrepov, med drugim tudi s tesnim sodelovanjem z opozicijo. Država si bo morala
pri vseh teh zadevah trajno prizadevati za dosego vidnega napredka, da bo lahko
Komisija zanjo priporočila status države kandidatke in začetek
pristopnih pogajanj z EU. Albanija še naprej nemoteno izvaja
stabilizacijsko-pridružitveni sporazum. Decembra 2010 so njeni državljani
na podlagi uspešnega dialoga za liberalizacijo vizumskega režima dobili pravico
do vstopa na schengensko območje brez vizuma. Komisija je zavezana nadaljnji podpori
Albanije pri uresničevanju evropsko usmerjenih reform in ključnih
prednostnih nalog iz mnenja Komisije. Bosna in
Hercegovina Dejanja političnih predstavnikov v Bosni
in Hercegovini še naprej kažejo na pomanjkanje skupnega razumevanja splošne
usmerjenosti in prihodnosti države ter njene institucionalne strukture. Za
zagotovitev in izboljšanje delovanja institucij, ki bi hkrati ščitile interese
njenih narodov, zlasti ob upoštevanju stremenja celotne države po
vključitvi k EU ni bilo doseženega soglasja. Proces vzpostavitve
izvršilnih in zakonodajnih organov po volitvah oktobra 2010 še ni
končan, saj je treba oblikovati še vlado na ravni države. Ta dolga zamuda
je ovirala izvedbo nadvse potrebnih reform, ki bi državi omogočile
nadaljnji napredek na poti v EU. Proces pristopa k EU zahteva delujoče
institucije na vseh ravneh in učinkovit mehanizem usklajevanja za
obravnavanje vprašanj, povezanih z EU, ki državi omogoča, da nastopa
enotno. Zaradi tega se
reforme na splošno izvajajo počasi. Doseženi so bili določeni
rezultati, pri čemer bi zlasti lahko navedli, da so državljani
decembra 2010 dobili pravico do vstopa v EU brez vizuma. Vodstvo države
je junija sprejelo odločitev, da bo v okviru
stabilizacijsko-pridružitvenega procesa z EU vzpostavilo strukturiran dialog o
pravosodju, da se zagotovi neodvisen, učinkovit, nepristranski in
odgovoren pravosodni sistem. Spoštovanje Evropske konvencije o človekovih
pravicah je ena bistvenih zahtev začasnega sporazuma in
stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. V tem okviru je zamuda pri
uskladitvi ustave s sodbo Evropskega sodišča za človekove pravice
glede etnične diskriminacije pri zastopanosti v institucijah države še
vedno zelo zaskrbljujoča[10].
Uvesti je treba verodostojen postopek za izvršitev sodbe Evropskega
sodišča za človekove pravice in na ravni države sprejeti zakon o
državni pomoči. Napredek je treba doseči tudi pri sprejetju zakona za
popis prebivalstva na državni ravni in pri pospešitvi reform za olajšanje
procesa vključevanja Bosne in Hercegovine v EU. Sprejetje splošnega
fiskalnega okvira je prednostna naloga za fiskalno vzdržnost. Državno
upravljanje v Bosni in Hercegovini še vedno vključuje prisotnost
mednarodnih strokovnjakov z izvršilnimi pooblastili. Glede dokončne
odločitve o statusu okrožja Brčko, ki je eden od ciljev in pogojev,
določenih za zaprtje Urada visokega predstavnika[11], je bil dosežen napredek pri
reševanju vprašanja električne energije. Potrebna so nadaljnja
prizadevanja za dosego preostalih neizpolnjenih ciljev, olajšanje prehoda z
države z mednarodnim sistemom upravljanja države in varnosti na državo z
lastnimi institucijami, ki povsem samostojno izvajajo politične in zakonodajne
postopke skladno z zahtevami, ki jih mora izpolniti država, ki si prizadeva za
članstvo v EU. Najpomembnejše med temi vprašanji pa je, da se ustvari
stabilno politično okolje. Vzpostavitev strukturiranega dialoga o
pravosodju in izkušnje, pridobljene z reformami, izvedenimi v okviru procesa za
liberalizacijo vizumskega režima, kažejo pot naprej: s sprejetjem evropskega
pristopa, ki temelji na dialogu in pripravljenosti na kompromise, ter
osredotočenjem na agendo EU se bo lahko država postopno premaknila s točke
ohromitve in sporov ter se osredotočila na sodelovanje, mednarodni nadzor
pa zamenjala s svojo prihodnostjo v EU. EU je okrepila
svojo vlogo v Bosni in Hercegovini z nastopom mandata prvega enotnega
predstavnika EU v Bosni in Hercegovini. Še naprej bo povečevala svojo
podporo institucijam Bosne in Hercegovine pri izvajanju ciljev agende EU
skladno s sklepi Sveta iz marca 2011. Srbija Komisija je vzporedno s tem sporočilom
sprejela tudi mnenje o prošnji Srbije za članstvo v EU. Sklepne ugotovitve
in priporočila iz mnenja so na voljo v prilogi k temu sporočilu. Kosovo V obdobju predčasnih parlamentarnih
volitev in dolgotrajnih volitev novega predsednika v parlamentu je bilo v zvezi
z agendo reform malo napredka. Pri volitvah so bile ugotovljene velike
pomanjkljivosti, ki jih je treba odpraviti. Ustavno sodišče je imelo
pozitivno vlogo, saj je dobro opravljalo svoje naloge. Nova vlada je pokazala zavezanost evropski
perspektivi Kosova, med drugim s trajnimi prizadevanji na področjih, kot
so vizumski režim in trgovina ter ustanovitev nacionalnega sveta za evropsko
povezovanje. Novi parlament je začel pred kratkim sprejemati ustrezno
zakonodajo za začetek izvajanja ključnih reform. Za boj proti
organiziranemu kriminalu in korupciji je treba še marsikaj storiti. Javna
uprava je šibka in izvajanje reforme pravosodja je še vedno izziv. Po resoluciji generalne skupščine ZN iz
septembra 2010 je bil vzpostavljen dialog med Prištino in Beogradom, ki ga
je spodbujala EU. Namenjen je krepitvi sodelovanja, napredovanju na poti k EU
in izboljšanju življenjskih razmer v državi. Do septembra je potekal na splošno
konstruktivno, na podlagi njega pa so bili doseženi sporazumi o več
vprašanjih, in sicer o prostem pretoku blaga in oseb, registru prebivalstva in
katastru. Ta konstruktivna prizadevanja je treba nadaljevati in na njihovi
podlagi sprejemati nadaljnje ukrepe za postopno normalizacijo odnosov.
Sklenjene sporazume je treba izvajati v skladu z načelom dobre vere. Vključevanje kosovskih Srbov južno od
reke Ibar se je izboljšalo. Kosovski Srbi so sodelovali v popisu prebivalstva
na Kosovu, njihova udeležba na nedavnih splošnih volitvah pa se je
povečala. Po drugi strani pa so na severu Kosova še vedno medetnične
napetosti in incidenti. Ločene srbske strukture, ki jih podpira Beograd,
so nasprotovale popisu prebivalstva in spodbujale bojkot volitev, ki so jih
organizirali kosovski organi. Komisija poziva vse akterje na Kosovu, da skušajo
pomiriti napetosti in v celoti sodelujejo z misijo EULEX. Reševanje težav v okviru dialoga ter
zavračanje enostranskih dejanj in nasilja sta edina možna podlaga za
napredovanje Kosova. Komisija poziva vse akterje, naj zavračajo nasilje in
se vzdržijo vseh dejanj, ki bi lahko ogrozili stabilnost. Kosovo ima tako kot države zahodnega Balkana
evropsko perspektivo. Komisija je marca letos sprejela predlog za okvirni
sporazum, ki bi Kosovu omogočal sodelovanje v programih EU in je ena
ključnih pobud, napovedanih v sporočilu o Kosovu iz leta 2009[12]. Komisija bo še naprej
podpirala Kosovo pri prizadevanjih za dosego drugih dveh ključnih ciljev,
in sicer liberalizacije vizumskega režima in sklenitve trgovinskega sporazuma z
EU, ter pri drugih prizadevanjih za reforme, ki krepijo evropsko perspektivo.
Ponovno bo proučila svoje sporočilo iz leta 2009, da se
zagotovi, da lahko Kosovo še naprej sodeluje v pristopnem procesu EU. Komisija
predlaga vzpostavitev strukturiranega dialoga s Kosovom o pravni državi in
poudarja pomen začetka izvajanja celovite agende za sever Kosova. 3.2.
Turčija Turčija je zaradi svojega
dinamičnega gospodarstva, pomembne vloge v regiji ter prispevka k zunanji
politiki EU in njeni varnosti preskrbe z energijo ena ključnih držav za
varnost in blaginjo Evropske unije. V okviru carinske unije je v veliki meri že
vključena v EU v smislu trgovine in tujih naložb. Postala je pomembna
industrijska platforma za številna vodilna evropska podjetja, zato je pomemben
del evropske konkurenčnosti. Njena velika rast BDP, ki je leta 2010
dosegla skoraj 9 %, letos pa naj bi po napovedih 6,1 %, ter njeno
članstvo v G-20 dodatno povečujeta njen gospodarski pomen. Prispevek, ki ga Turčija zagotavlja
Evropski uniji na številnih ključnih področjih, bo v celoti
učinkovit le, če bo pristopni proces dejaven in verodostojen, tako da
se bodo upoštevali zaveze EU in zahtevani pogoji. Tudi v prihodnje
je pomembno, da Turčija nadaljuje izvajanje reform v zvezi s
političnimi merili za pristop. Pri tem je ustanovitev posebnega
ministrstva za evropske zadeve dober znak. V preteklih desetih letih je bil
dosežen bistven napredek, vendar pa so potrebna znatna nadaljnja prizadevanja,
da se v praksi zagotovi spoštovanje temeljnih pravic, zlasti svobode izražanja,
pravic žensk in svobode veroizpovedi. Nedavno sprejetje zakonodaje o verskih
skupnostih, ki omogoča vrnitev zaseženega premoženja verskih skupnosti, je
pomemben korak naprej. Komisija je tudi v prihodnje pripravljena pomagati
Turčiji pri izvajanju potrebnih reform, vključno z
vključujočim procesom ustavne reforme. Turčija tudi po nedavnih dogodkih na
severu Afrike in Bližnjem vzhodu dodatno krepi svoje diplomatske dejavnosti.
Ostaja tudi konstruktivna partnerica na zahodnem Balkanu. Kot stabilna država z
demokratičnimi institucijami in hitro rastočim gospodarstvom ter kot
država kandidatka, ki je že začela pogajanja za pristop k EU, ima lahko
pomembno vlogo pri stabilnosti in podpori reform v sosedstvu, ki je tudi
sosedstvo Evropske unije. EU še naprej razvija politični dialog s
Turčijo o vprašanjih skupnega interesa na področju zunanje politike.
V sedanjem okviru je pomembno, da se ta dialog nadalje razvija kot dopolnitev
pristopnega procesa, ki bo okrepila usklajevanje. Zaželeno je, da Turčija glede na
napredek, dosežen med voditeljema obeh skupnosti na Cipru v okviru prizadevanj
generalnega sekretarja ZN, da se najde celovita rešitev ciprskega vprašanja,
konkretno okrepi svoje zaveze in prispevek k tem pogajanjem. Celovita rešitev
je v interesu vseh strani in bi okrepila stabilnost v južnem Sredozemlju,
prinesla nove ekonomske možnosti in močno spodbudila pristopna pogajanja z
EU, ki so dosegla odločilno fazo. Komisija je zaskrbljena zaradi nedavne
zaostritve odnosov med Turčijo in Ciprom. Opozarja, da je Svet pozval k
izogibanju vsakršnim grožnjam, trenjem in dejanjem, ki bi lahko škodili
dobrososedskim odnosom in mirnemu reševanju sporov. EU je tudi poudarila, da je
sklepanje dvostranskih sporazumov v skladu s pravnim redom EU in mednarodnim
pravom, vključno s Konvencijo ZN o pomorskem pravu, suverena pravica držav
članic EU. Komisija skladno s stališči Sveta in svojimi stališči
iz prejšnjih let ponovno poudarja, da mora Turčija v celoti izvajati
Dodatni protokol in tako izpolniti svojo obveznost ter doseči napredek pri
normalizaciji dvostranskih odnosov z Republiko Ciper. Poziva tudi k izogibanju
vsakršnim grožnjam, trenjem in dejanjem, ki bi lahko škodili dobrososedskim
odnosom in mirnemu reševanju sporov. EU bo še naprej spremljala in pregledovala
napredek pri teh vprašanjih skladno z ustreznimi sklepi Sveta. Turčija mora okrepiti prizadevanja za
rešitev odprtih dvostranskih vprašanj s sosednjimi državami, vključno z
mejnimi spori. Grčija je vložila številne uradne pritožbe zaradi kršenja
njenih teritorialnih voda in zračnega prostora s strani Turčije,
vključno s preleti nad grškimi otoki. Komisija si bo prizadevala za začetek
novega uspešnega cikla v pristopnem procesu s Turčijo. Na podlagi
pragmatičnega pristopa in ob vključitvi konkretnih ukrepov na
področjih skupnega interesa, skupne ocene omejitev in prizadevanj za
napredek pri usklajevanju turške zakonodaje s pravnim redom EU bi bilo treba
pripraviti svež in pozitiven načrt, da se omogočijo bolj
konstruktivni in pozitivni odnosi. Ta načrt bi moral zajemati vrsto
področij, vključno z okrepljenim dialogom in sodelovanjem v zvezi s
političnimi reformami, vizumskim režimom, mobilnostjo in migracijami,
energetiko, bojem proti terorizmu, nadaljnjim sodelovanjem Turčije v
programih EU, kot je „Evropa za državljane“, partnerstvom med mesti ter
trgovino in carinsko unijo, da se odpravijo sedanje trgovinske ovire, doseže
tesnejše usklajevanje pri pogajanjih o prostotrgovinskih sporazumih ter
raziščejo nove poti za popolno izkoriščenje skupnega gospodarskega
potenciala EU in Turčije. Vzporedno s pristopnimi pogajanji namerava
Komisija okrepiti svoje sodelovanje s Turčijo v podporo prizadevanjem
države za izvedbo reform in usklajevanje njene zakonodaje s pravnim redom EU,
med drugim v poglavjih, ki jih trenutno ni mogoče odpreti. Komisija bo še
naprej obveščala Svet vsakokrat, ko bo menila, da je Turčija dosegla
ustrezna merila[13].
3.3.
Islandija Islandija je še v fazi okrevanja po
finančnem in gospodarskem zlomu iz leta 2008/2009. Politične
razmere v državi so ostale stabilne, čeprav je bila koalicijska vlada
večkrat na preizkušnji in njena večina v parlamentu ni več tako
močna. Pristopni proces v državi se je nadaljeval in
pregled usklajenosti zakonodaje s pravnim redom EU se končuje. K temu je
precej pripomoglo dejstvo, da je stopnja vključenosti v EU na številnih
področjih politik že zelo velika. Komisija upošteva značilnosti in
pričakovanja Islandije, pri čemer spoštuje sedanji pristop glede
pristopnih pogajanj ter v celoti ščiti načela in pravni red Unije. Z
nadaljevanjem odprtih in konstruktivnih prizadevanj se bodo poiskale rešitve,
ki odražajo visoko stopnjo sodelovanja med evropskimi in islandskimi organi. Na tej podlagi so se začela pristopna
pogajanja o določenih pogajalskih poglavjih. Odprta so bila štiri
poglavja, od katerih sta dve začasno zaprti. Glede na splošno dobro raven
uskladitve, zlasti v poglavjih, ki jih zajemajo Sporazum o Evropskem
gospodarskem prostoru (EGP) in schengenski sporazumi, bi morala pogajanja dobro
napredovati. Islandija pa bo morala še izpolniti sedanje obveznosti, kot so
tiste, ki jih je opredelil Nadzorni organ Efte v okviru Sporazuma o Evropskem
gospodarskem prostoru. Začele so se dejavnosti obveščanja
za spodbujanje na dejstvih temelječih razprav o pristopnem procesu
Islandije. Pristop k EU je v državi še vedno kontroverzno vprašanje. Komisija
bo Islandiji še naprej zagotavljala podporo na področju informacij in
medčloveških stikov.
4.
Podpora procesu širitve
4.1.
Finančna pomoč Komisija državam v procesu širitve zagotavlja
finančno in tehnično podporo za priprave na pristop. Pomoč se
zagotavlja zlasti v okviru instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) s
skupnimi dodeljenimi sredstvi v višini 11,6 milijarde EUR za obdobje
2007–2013[14].
Komisija od leta 2010 postopno preusmerja
finančno pomoč s podpore posameznim projektom na širši pristop, ki
zajema celotne sektorje in se osredotoča na ključna področja
programa reform držav upravičenk. Zaželeno je, da vlade držav v procesu
širitve sprejmejo celovite in trajnostne politike v prednostnih sektorjih, kot
so pravosodje in notranje zadeve, javna uprava, razvoj zasebnega sektorja,
promet, energetika, okolje in podnebne spremembe, socialni razvoj, kmetijstvo
in razvoj podeželja. V dokumentih večletnega orientacijskega
načrtovanja za obdobje 2011–2013 so za vsako državo opredeljeni
ključni sektorji glede na posebne razmere v državi in napredek pri
pristopnem procesu. Posebna pozornost je namenjena boju proti korupciji,
razvoju civilne družbe in svobodi izražanja. Približno 10 % razpoložljivih
sredstev za predpristopno pomoč bo dodeljenih večdržavnim projektom
na zahodnem Balkanu in v Turčiji. Komisija je danes sprejela večletni
orientacijski finančni okvir, ki se letno pregleduje, za podporo v okviru
predpristopne pomoči za obdobje 2012–2013. Komisija skladno s
sporočilom iz junija 2011 „Proračun za strategijo Evropa 2020“[15] pripravlja pravni okvir za
zagotavljanje predpristopne pomoči v okviru naslednjega večletnega
finančnega okvira za obdobje 2014–2020 kot del svežnja instrumentov
na področju zunanjega delovanja. Pokazalo se je, da
je pomoč, dodeljena na podlagi Uredbe IPA, učinkovita in uspešna. V
predlogu za nov finančni instrument, ki naj bi bil predstavljen
decembra 2011, se bodo upoštevale izkušnje pri izvajanju sedanjega
instrumenta. Novi instrument bo tako zajemal podporo za izpolnjevanje
pristopnih meril in tudi podporo za socialno-ekonomski razvoj. Komisija v dialogu z državami
upravičenkami, drugimi donatorji in civilno družbo ter na podlagi
dosedanjih izkušenj proučuje možne načine za okrepitev povezave med
finančno pomočjo in prednostnimi nalogami, navedenimi v strategiji
širitve, zagotovitev bolj strateško, osredotočene in prožne finančne
pomoči ter poenostavitev postopkov. V tem okviru se med drugim
proučujejo dolgoročnejše in celovito načrtovanje pomoči, ki
zajema vsa področja politik, večji poudarek na potrebah in
prednostnih nalogah držav, ki prejemajo pomoč, nagrajevanje doseženega
napredka v pristopnem procesu, uporabo sredstev predpristopne pomoči kot
vzvod za sredstva drugih donatorjev in zasebnega sektorja ter krepitev vloge
civilne družbe. 4.2.
Liberalizacija vizumskega režima in mobilnost Možnost potovanja v EU brez vizuma je nadvse
pomembna za državljane vseh držav partneric v procesu širitve in je del
pristopnega procesa. Vendar pa je pot do liberalizacije vizumskega režima
odvisna od tega, ali zadevna država izpolnjuje pogoje, namenjene zaščiti
notranje varnosti in interesov migracijske politike v EU. Islandija je že
del schengenskega območja. Na zahodnem Balkanu državljani Hrvaške že ves
čas potujejo v EU brez vizumov. Državljanom nekdanje jugoslovanske
republike Makedonije, Črne gore in Srbije je bila možnost potovanja na
schengensko območje brez vizuma zagotovljena decembra 2009, ta status
pa je bil leto pozneje odobren tudi državljanom Albanije ter Bosne in
Hercegovine. Nedavne
odločitve o odpravi vizumske obveznosti za državljane držav zahodnega
Balkana so bile sprejete na podlagi dejstva, da so te države izpolnile merila
iz časovnih načrtov, določenih v okviru dialogov o
liberalizaciji vizumskega režima, ki jih je vodila Komisija. Dialogi so
učinkovali kot močna spodbuda za reforme, s katerimi so bili doseženi
standardi EU na področju pravosodja in notranjih zadev, zlasti pri
krepitvi upravnih zmogljivosti pri upravljanju meja in varnosti dokumentov, pa
tudi pri krepitvi pravne države ter boju proti večnacionalnemu
organiziranemu kriminalu, korupciji in nezakonitim migracijam. Vendar se je po odpravi vizumske obveznosti v
nekaterih državah članicah EU znatno povečalo število prošenj za azil
državljanov zadevnih držav, zlasti Srbije in nekdanje jugoslovanske republike
Makedonije, kar kaže na zlorabo režima potovanj brez vizumov. Komisija je kot
odziv na ta pojav januarja 2011 v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega
procesa vzpostavila mehanizem za spremljanje v obdobju po liberalizaciji
vizumskega režima, da bi v dialogu z zadevnimi državami ocenila doslednost izvajanja
reform in učinkovitost popravnih ukrepov. Od takrat so zadevne države
okrepile kontrole na terenu ter organizirale kampanje za obveščanje
državljanov o pravicah in dolžnostih, povezanih s potovanji brez vizumov.
Komisija poziva organe zadevnih držav, da sprejmejo vse potrebne nadaljnje
ukrepe za nemoteno delovanje režima potovanj brez vizumov. Te ukrepe bo treba
dopolniti z okrepljeno podporo in izboljšanjem življenjskih razmer za zadevne
najbolj ranljive skupine, vključno z Romi. Komisija je v okviru širšega pregleda vizumske
politike EU Svetu predstavila osnutek spremembe uredbe o vizumih, ki bi v
primeru nenadnega velikega pritoka oseb omogočala začasno odložitev
obstoječega režima potovanj brez vizumov s tretjo državo[16]. Z liberalizacijo vizumskega režima za Kosovo
bi se ta proces za zahodni Balkan zaključil. Svet je decembra 2010
potrdil to perspektivo ob upoštevanju, da bodo izpolnjeni vsi pogoji. Za
njihovo obravnavanje je Kosovo sprejelo pravni okvir za ponovni sprejem in s 13 državami
schengenskega območja podpisalo dvostranske sporazume o ponovnem sprejemu.
Sprejelo je tudi načrte za ponovno vključevanje, ki jih še naprej
izvaja. Komisija bo zato proti koncu leta s Kosovom vzpostavila dialog o
vizumih. EU in Turčija sta začeli krepiti sodelovanje
o vprašanjih vizumov, Komisija pa je skladno s sklepi Sveta iz
februarja 2011 s Turčijo vzpostavila dialog o vizumih, mobilnosti
in migracijah. Rezultati tega procesa se že kažejo tako pri izdajanju
vizumov za potnike iz Turčije kot pri spopadanju z nezakonitim
priseljevanjem v EU, pripomogel pa bo tudi k opredelitvi konkretnih ukrepov, ki
jih mora Turčija sprejeti za liberalizacijo vizumskega režima v
prihodnosti. V tem okviru bi Turčija s sprejetjem potrebnih ukrepov za
hitro sklenitev sporazuma o ponovnem sprejemu storila pomemben korak naprej. 4.3.
Informiranje in komuniciranje Javna podpora je ključna za uspeh
politike širitve. Nacionalni, regionalni in lokalni organi držav članic in
držav v procesu širitve imajo pri prizadevanjih za informiranje in
komuniciranje v te namene osrednjo vlogo. Komisija je zavezana spodbujanju javnih
razprav o procesu širitve, temelječih na uporabnikom prijaznih dejanskih
informacijah, ki jih zagotavljajo mediji vseh vrst. Te razprave morajo biti
namenjene predvsem mladim ter ključnim oblikovalcem mnenj, kot so
novinarji ter predstavniki organizacij civilne družbe in poslovnega okolja.
Pomembno vlogo pri spodbujanju na podatkih temelječih razprav in
vzajemnega razumevanja procesa širitve imajo lahko tudi parlamentarne
izmenjave. V obdobju pred nami bodo potekale razprave o
prihodnjih korakih procesa širitve z državami, ki so v tem procesu.
Oprijemljivi rezultati so najboljši način za spodbujanje politike EU na
področju širitve. Odličen primer za to je lahko uspešen izid pogajanj
s Hrvaško, pa tudi gospodarska odpornost v jugovzhodni Evropi ter dejanski
dosežki pri ključnih vprašanjih, kot sta oskrba z energijo in prometna
omrežja. Pomembno je, da se javnosti razloži, da lahko uresničevanje
agende širitve pripomore EU pri dosegi njenih ciljev, povezanih z gospodarsko
krizo, delovnimi mesti, okoljem in podnebnimi spremembami, varnostjo ter
migracijami, obenem pa pospeši izvajanje reform in izboljša življenjske razmere
v državah v procesu širitve.
5.
Sklepne ugotovitve in priporočila
Glede na zgoraj navedeno analizo so sklepne ugotovitve
in priporočila Komisije naslednja: 1.
Cilj širitve je razširiti območje miru,
stabilnosti, demokracije in blaginje, ki ga je vzpostavila EU. Širitev koristi
EU kot celoti in ji zagotavlja boljši položaj za spopadanje z globalnimi
izzivi. Proces širitve Evropske unije je z junijskim zaključkom pristopnih
pogajanj s Hrvaško prešel v naslednjo fazo. 2.
Izkazalo se je, da je politika širitve
učinkovito sredstvo družbene preobrazbe. V državah, ki so že pristopile k
EU, kot tudi tistih, ki so še v pristopnem procesu, se dogajajo korenite
spremembe, ki jih poganjajo demokratične in gospodarske reforme, potrebne
za pristop. Razvoj Hrvaške od začetka njene poti k pristopu je nov dokaz o
preobrazbeni moči EU. 3.
EU v okviru politike širitve, ki temelji na
obnovljenem soglasju, ki ga je Evropski svet potrdil decembra 2006,
zahteva izpolnjevanje zahtevnih pogojev in z vse večjo pozornostjo
spremlja napredek. Države, ki si prizadevajo za članstvo, tako dosežejo
visoko stopnjo pripravljenosti, ki bo koristila njim in tudi EU. 4.
Izkušnje, pridobljene pri pogajanjih s Hrvaško,
bodo koristile sedanjim in prihodnjim pogajanjem. Komisija bo zato predlagala
nov pristop v zvezi z vprašanji, povezanimi s sodstvom in temeljnimi pravicami
ter pravico, svobodo in varnostjo. Ta bi bilo treba reševati na začetku
pristopnega procesa in odpirati ustrezna poglavja na podlagi akcijskih
načrtov, saj zahtevajo dosego prepričljivih rezultatov. Komisija bi v
vseh fazah procesa redno poročala o doseženem napredku na teh
področjih skladno z vmesnimi cilji, opredeljenimi v akcijskih
načrtih, in po potrebi o ustreznih korektivnih ukrepih. Za podporo temu
procesu bodo namenjena sredstva iz instrumenta za predpristopno pomoč. 5.
Verodostojen proces širitve, ki zagotavlja jasno perspektivo za pristop in temelji na
izpolnjevanju strogih pogojev, je ključen za spodbujanje reform v državah
v procesu širitve in državljanom teh držav zagotavlja oprijemljive rezultate že
na njihovi poti k pristopu k EU. Izpolnjevanje pogojev na poti k članstvu
v EU je velika spodbuda za začetek izvajanja zahtevnih reform in je
ključno za zagotovitev podpore širitvi v državah članicah. 6.
Uspešna pot Hrvaške k Evropski uniji je vzor za
druge države v procesu širitve. Z vstopom prve države zahodnega Balkana v EU se
bo uresničila evropska perspektiva te regije. 7.
Krepitev pravne države bo v večini
držav v procesu širitve tudi v prihodnje eden najpomembnejših izzivov in je
pomemben pogoj na poti k članstvu v EU. Komisija še vedno prednostno
obravnava reformo sodstva in javne uprave ter boj proti organiziranemu
kriminalu in korupciji, med drugim z rednim spremljanjem, strukturiranimi
dialogi, medsebojnimi pregledi, krepitvijo institucij, instrumentom TMIS in
finančno pomočjo. 8.
V številnih državah v procesu širitve je bil opažen
negativen razvoj dogodkov na področju svobode izražanja. Države v
procesu širitve morajo nujno zagotoviti odprt in pluralističen medijski
prostor, ki bo omogočal kritično in neodvisno novinarstvo. Komisija
bo pozorno spremljala razvoj dogodkov na tem področju in ta vprašanja
nadalje vključevala v pristopna pogajanja, zlasti pri poglavju o sodstvu
in temeljnih pravicah. 9.
Regionalno sodelovanje, ki podpira spravo in
vključevanje v EU, ostaja bistven element stabilizacijsko-pridružitvenega
procesa. Tovrstno sodelovanje je na številnih področjih napredovalo,
vendar pa vprašanja, ki izvirajo zlasti iz konfliktov v preteklosti, še naprej
negativno vplivajo na stabilnost na zahodnem Balkanu in jo ogrožajo. Ta
vprašanja je treba nujno čim prej rešiti. Nujna prednostna naloga je
vključujoče regionalno sodelovanje, ki bi bilo ne glede na razhajanja
glede statusa Kosova mogoče, če bi vse strani zavzele konstruktiven
in pragmatičen pristop. 10.
Dvostranska vprašanja
morajo vpletene strani zavzeto reševati v dobrososedskem duhu in ob upoštevanju
splošnih interesov EU ter čim prej, da ne zavlačujejo pristopnega
procesa. Ovire, povezane z dvostranskimi vprašanji, lahko ogrozijo preobrazbeno
moč procesa širitve. Komisija poziva zadevne strani, naj si po najboljših
močeh prizadevajo za rešitev mejnih sporov v skladu z uveljavljenimi
načeli in sredstvi, vključno z možnostjo, da po potrebi zadeve
predložijo v obravnavo Meddržavnemu sodišču. Še vedno so ključni
dobri sosedski odnosi. EU je pripravljena prispevati k iskanju rešitev in podpirati
ustrezne pobude. 11.
Možnost potovanja v EU brez vizuma je nadvse
pomembna za državljane vseh držav partneric v procesu širitve. Liberalizacija
vizumskega režima je kot del pristopnega procesa dodatno napredovala z
odpravo vizumske obveznosti za državljane Bosne in Hercegovine ter Albanije
decembra 2010, ko sta državi izpolnili zahtevane pogoje. Komisija poziva
organe držav zahodnega Balkana, naj sprejmejo vse potrebne ukrepe proti zlorabi
režima potovanj brez vizumov. Komisija je spremljanje v obdobju po
liberalizaciji vizumskega režima okrepila z vzpostavitvijo mehanizma dialoga z
zadevnimi državami, vključno z ukrepi za odpravo posledic zlorab. 12.
Komisija bo ob upoštevanju napredka Kosova pri
ponovnem sprejemu in ponovnem vključevanju beguncev, ki se vračajo
skladno s sklepi Sveta iz decembra 2010 proti koncu leta s Kosovom
vzpostavila dialog o vizumih. S Turčijo je EU okrepila sodelovanje o
vizumskih vprašanjih, Komisija pa je z njo vzpostavila dialog o vizumih,
mobilnosti in migracijah ter bo opredelila konkretne korake, ki jih mora
Turčija narediti za liberalizacijo vizumskega režima v prihodnosti.
Sprejetje potrebnih ukrepov za hitro sklenitev sporazuma o ponovnem sprejemu s
strani Turčije in njegov začetek veljavnosti bi bila pomemben dosežek
na tem področju. 13.
Države v procesu širitve so začele po svetovni
gospodarski krizi gospodarsko okrevati, čeprav različno hitro.
Turško gospodarstvo je po krizi okrepljeno, njegova rast pa je še vedno izredno
velika. Vendar pa so pred vsemi državami v procesu širitve pomembni izzivi.
Brezposelnost je v večini držav visoka in se še naprej povečuje.
Fiskalna konsolidacija, strukturna reforma in izboljšanje poslovnega okolja,
med drugim s krepitvijo pravne države in reformo trga dela, so glavne
prednostne naloge za zagotovitev trajnostne oživitve gospodarstva in dosego
vključujoče rasti. Komisija v tem okviru poziva države v procesu
širitve, da svoje reforme zasnujejo na podlagi ciljev strategije Evropa 2020. 14.
Komisija bo na podlagi pozitivnih izkušenj pri
sedanjem instrumentu decembra 2011 predstavila okvir za zagotavljanje
predpristopne finančne pomoči iz večletnega
finančnega okvira za obdobje 2014–2020. Tako bo na podlagi teh
izkušenj okrepila povezavo med pomočjo in prednostnimi nalogami strategije
širitve ter pri tem poudarila socialno-ekonomski razvoj, povečala prožnost
pomoči in poenostavila postopke. 15.
Javna podpora je
ključna za uspeh politike širitve. Nacionalni, regionalni in lokalni
organi držav članic in držav v procesu širitve imajo pri prizadevanjih za
informiranje in komuniciranje v te namene osrednjo vlogo. Komisija je zavezana
spodbujanju javnih razprav o procesu širitve, ki temeljijo na uporabnikom
prijaznih dejanskih informacijah. Spodbuja razvoj aktivne civilne družbe, ki je
eden bistvenih elementov demokracije, poleg tega pa tudi omogoča na
podatkih temelječe razprave o širitvi EU. 16.
Komisija je sprejela pozitivno mnenje glede
pristopa Hrvaške k EU s 1. julijem 2013. Pristopna pogajanja
so se lahko končala, ko je Hrvaška izpolnila še zadnja merila za zaprtje
poglavij, vključno s tistimi iz težavnih poglavij, kot so sodstvo in
temeljne pravice ter politika konkurence. Hrvaška mora še naprej utrjevati
svoje reforme skladno z zavezami, ki jih je sprejela med pristopnimi pogajanji.
Komisija bo pozorno spremljala nadaljnje priprave Hrvaške na prevzem
odgovornosti članstva po pristopu. Pričakuje se, da bo Hrvaška tudi v
prihodnje podpirala proces širitve drugih držav zahodnega Balkana. 17.
Turčija je s
svojim dinamičnim gospodarstvom in svojo pomembno vlogo v regiji ena
ključnih držav za Evropsko unijo. To je razvidno tudi iz trenutnih
regionalnih in globalnih političnih in gospodarskih dogajanj. Turčija
še naprej izvaja reforme, povezane za EU, vendar so potrebna znatna dodatna
prizadevanja, med drugim tudi pri zagotavljanju bistvenih temeljnih pravic.
Pristopna pogajanja žal že več kot leto dni niso napredovala. Komisija si
bo prizadevala za oblikovanje obnovljene pozitivne agende odnosov med EU in
Turčijo, ki bo še naprej podpirala reforme, zlasti vključujoč
proces reforme ustave, in gospodarsko vključevanje. Ta agenda bi lahko
zajemala vrsto področij skupnega interesa, vključno s
političnimi reformami, dialogom o zunanji politiki, usklajevanjem
nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU, vizumi, mobilnostjo in migracijami,
energetiko, bojem proti terorizmu, trgovino ter sodelovanjem v programih EU.
Prispevek Turčije k Evropski uniji bo v celoti učinkovit samo v
okviru verodostojne in aktivne pristopne perspektive. Komisija je zaskrbljena zaradi nedavne zaostritve
odnosov med Turčijo in Ciprom. Opozarja, da je Svet Turčijo pozval k
izogibanju vsakršnim grožnjam, trenjem in dejanjem, ki bi lahko škodili
dobrososedskim odnosom in mirnemu reševanju mejnih sporov. EU je tudi
poudarila, da je sklepanje dvostranskih sporazumov v skladu s pravnim redom EU
in mednarodnim pravom, vključno s Konvencijo ZN o pomorskem pravu,
suverena pravica držav članic EU. EU je že večkrat poudarila, da mora
Turčija nujno izpolniti svojo obveznost glede popolnega
nediskriminatornega izvajanja Dodatnega protokola k pridružitvenemu sporazumu
in napredovati pri normalizaciji dvostranskih odnosov z Republiko Ciper. S tem
bi lahko precej spodbudil pristopni proces. EU bo v skladu z zadevnimi sklepi
Sveta še naprej spremljala in pregledovala napredek pri vprašanjih, ki jih
zajema Deklaracija z dne 21. septembra 2005. Če napredek ne bo dosežen,
Komisija priporoča, da EU ohrani ukrepe, sprejete leta 2006. 18.
V zvezi s ciprskim vprašanjem so voditelji
grške in turške skupnosti na Cipru okrepili pogajanja pod okriljem Združenih
narodov o celovitem dogovoru. Komisija močno podpira njihova prizadevanja
in zagotavlja tehnično svetovanje o vprašanjih v okviru pristojnosti EU.
Komisija poziva oba voditelja, naj sprejmeta potrebne kompromise za uspešen
zaključek pogajanj, vse vpletene akterje pa, naj osredotočijo vsa
prizadevanja na celovito rešitev ciprskega vprašanja. V sedanji intenzivni fazi
ciprskih pogajanj je bistveno, da se vse zadevne strani zadržijo in naredijo
vse, kar je v njihovi moči, za zagotovitev pozitivnega vzdušja, ki bo
omogočilo uspešen zaključek procesa oziroma konkretneje povedano
prispevalo k celoviti rešitvi. 19.
Pristopni proces z Islandijo pridobiva zagon
in začela so se pogajanja o določenih poglavjih pravnega reda EU. K
temu je precej pripomoglo dejstvo, da je stopnja vključenosti v EU na
številnih področjih politik zelo velika. Komisija upošteva
značilnosti in pričakovanja Islandije, pri čemer v celoti
spoštuje uveljavljeni pristop glede pristopnih pogajanj ter ščiti
načela in pravni red Unije, ter pogajalski okvir. Za namene javnih razprav
o pristopu Islandije bo še naprej zagotavljala dejanske informacije o
članstvu v EU. 20.
Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija še naprej zadostno izpolnjuje politična merila. Glede
ključnih reform je bil dosežen določen napredek, vendar pa so
izvajanje sprejete zakonodaje, pa tudi zagotavljanje svobode izražanja v
medijih, krepitev neodvisnosti sodstva, reforma javne uprave in boj proti
korupciji še vedno veliki izzivi. Komisija ponovno opozarja na svoje priporočilo,
da je treba z nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo začeti pogajanja
za pristop k Evropski uniji. Komisija poudarja tudi svoje predlog o takojšnjem
prehodu na drugo fazo pristopa, kakor je določeno v
stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu. Bistvenega pomena je, da se ohranijo dobri
sosedski odnosi ter da se s pogajanji pod okriljem ZN poišče rešitev
vprašanja glede imena, ki bo sprejemljiva za obe strani(tako sem predlagala
prej). Pri tem ne smemo izgubiti še enega leta. 21.
Črna gora je
uspešno obravnavala ključne prednostne naloge, ki jih je EU leta 2010
določila kot predpogoj za začetek pristopnih pogajanj. Država je
utrdila nacionalno soglasje o evropskem vključevanju. Komisija glede na
sedanji napredek meni, da je Črna gora dosegla potrebno stopnjo skladnosti
z merili za članstvo, zlasti s københavnskimi političnimi merili.
Kljub temu pa ostaja bistveno, da se ohrani zagon reform s posebnim poudarkom
na izvajanju zakonodaje in politik na področju pravne države. V ta namen
namerava Komisija predlagati, da se za Črno goro za pogajalska poglavja o
sodstvu in temeljnih pravicah ter pravici, svobodi in varnosti iz
točke 4 uporablja nov pristop. Komisija glede na te razmisleke in ob upoštevanju
sklepov Sveta iz decembra 2010 predlaga začetek pristopnih pogajanj s
Črno goro. 22.
Albansko
notranjepolitično prizorišče so v zadnjem letu zaznamovali predvsem
politična mrtva točka, na kateri je obtičalo sodelovanje med
vladajočo večino in opozicijo, ter napeto politično
ozračje. Politične sile v državi morajo zdaj na podlagi nedavnih
spodbudnih znakov nujno ponovno vzpostaviti in ohraniti tako stopnjo
političnega dialoga, ki bo omogočala delovanje ključnih
demokratičnih institucij, izboljšanje volilnega okvira in izvajanje
bistvenih reform. Komisija spodbuja ključne akterje, naj skupaj oblikujejo
konkretne načine za premostitev notranjih razhajanj, da bi uresničili
evropsko perspektivo države. 23.
Komisija je danes predstavila svoje mnenje o
prošnji Srbije za članstvo v EU. Glede na doslej doseženi napredek
Srbije Komisija priporoča Svetu, naj Srbiji odobri status države
kandidatke, pri čemer se razume, da bo ponovno vzpostavila dialog s
Kosovom in hitro začela izvajati že dosežene sporazume v skladu z
načelom dobre vere. Srbija je na dobri poti, da zadovoljivo izpolni
politična merila, ki jih je Evropski svet določil v Københavnu leta
1993, in pogoje stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, če bo še naprej
dosegala napredek in bo poiskala praktične rešitve za težave s Kosovom. Komisija zato priporoča, da se s Srbijo
začnejo pogajanja o pristopu k Evropski uniji, takoj ko bo dosegla
nadaljnji znaten napredek pri izpolnjevanju naslednje ključne prednostne
naloge: –
dodatni ukrepi za normalizacijo odnosov s Kosovom v
skladu s pogoji stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, in sicer na podlagi
popolnega spoštovanja načel vključujočega regionalnega
sodelovanja, popolnega spoštovanja določb Pogodbe o ustanovitvi Energetske
skupnosti, iskanja rešitev na področju telekomunikacij in vzajemnega
priznavanja diplom, nadaljevanja izvajanja vseh že sklenjenih sporazumov v
skladu z načelom dobre vere ter aktivnega sodelovanja z misijo EULEX, da
bi se okrepile funkcije slednje na celotnem ozemlju Kosova. Komisija bo pripravila poročilo o tem, kako
Srbija izvaja navedeno ključno prednostno nalogo, takoj ko bo slednja
dosegla zadosten napredek. 24.
EU bo še naprej podpirala dialog med Beogradom
in Prištino, da bi se spodbudilo sodelovanje, dosegel napredek na poti v EU
in izboljšalo življenje ljudi. Izkazalo se je, da je dialog dragoceno sredstvo
za obravnavanje razhajanj med obema stranema, pripomogel pa je tudi k sklenitvi
več sporazumov na področjih, kot so prosti pretok blaga in oseb,
register prebivalstva in kataster. 25.
V letu, ki ga zaznamuje dolgotrajni volilni
postopek, je bil na Kosovu pri agendi reform dosežen omejen napredek.
Predsednik in vlada sta pokazala zavezanost evropski perspektivi Kosova, katere
rezultat je nekaj začetnih reform. Glavni izzivi, in sicer organizirani
kriminal in korupcija ter krepitev javne uprave, so še vedno nerešeni. Komisija
predlaga, da se s Kosovom vzpostavi strukturiran dialog o pravni državi, s
katerim bi se obravnavali ti izzivi in podprla reforma pravosodja. Medtem ko se je na jugu Kosova vključevanje
Srbov izboljšalo, pa so se na severu napetosti zaostrile. Tudi prebivalci
severa morajo uživati koristi evropske perspektive. Komisija zato poudarja, da
je pomembno, da Kosovo začne izvajati celovito agendo za sever. Komisija bo skladno s svojim sporočilom iz
leta 2009 tudi v prihodnje podpirala prizadevanja Kosova za
uresničenje njegove evropske perspektive, zlasti glede vizumov,
trgovinskega sporazuma in sodelovanja Kosova v programih EU. Komisija bo zato
ponovno pregledala sporočilo iz leta 2009, da se zagotovi, da lahko
Kosovo še naprej sodeluje v pristopnem procesu EU. Komisija spodbuja
prizadevanja za odpravo ovir za razvoj odnosov med EU in Kosovom, ki so
posledica razhajanj glede statusa Kosova. 26.
V Bosni in Hercegovini se je nadaljeval
politični in institucionalni zastoj ter z njim tudi ovire za delovanje
države in izvajanje reform, povezanih z EU. Oblikovanje vlade na državni ravni
je nujna prednostna naloga, ki bo zagotovila učinkovito vodenje na državni
ravni. Za napredek na poti k EU mora država spremeniti ustavo skladno s sodbo
Evropskega sodišča za človekove pravice, da se odpravi etnična
diskriminacija pri zastopanosti v državnih ustanovah, ter sprejeti zakon o
državni pomoči. Prav tako še ni sprejet zakon o popisu prebivalstva.
Sodelovanje države v strukturiranem dialogu o pravosodju v okviru
stabilizacijsko-pridružitvenega procesa je vodilo za prihodnost, ki temelji na
dialogu, kompromisih in osredotočenosti na agendo EU. Napredovanje pri izpolnjevanju ciljev in pogojev,
ki so bili določeni za zaprtje Urada visokega predstavnika, je še vedno
bistvenega pomena. Prvič je bil imenovan en sam predstavnik EU v Bosni in
Hercegovini, s čimer sta se okrepili prisotnost EU in podpora državi na
njeni poti od države pod mednarodnim nadzorom do države z evropsko prihodnostjo
skladno s sklepi Sveta iz marca 2011. 27.
Politika širitve EU je v države, ki si prizadevajo
za njeno članstvo, prinesla demokratično in gospodarsko prenovo.
Lanski dosežki poudarjajo pomen verodostojne politike širitve. Obenem pa v
nekaterih primerih zaradi pomanjkanja ali odsotnosti politične volje in
zavezanosti konkretnim rezultatom pristopni proces ne bo napredoval in lahko
obtiči na mestu. Izvajanje težavnih reform bo stabilne, bolje pripravljene
in uspešnejše države v procesu širitve približalo EU. PRILOGA
1 Sklepne
ugotovitve in priporočila iz mnenja Komisije o prošnji Srbije za
članstvo Srbija je glede na obsežne reforme, izvedene v
zadnjih letih, znatno napredovala pri izpolnjevanju političnih meril, ki
jih je določil Evropski svet na zasedanju v Københavnu leta 1993, in sicer
da mora država imeti stabilne institucije, ki zagotavljajo demokracijo, pravno
državo in človekove pravice ter spoštovanje in varstvo manjšin, pa tudi
pri izpolnjevanju pogojev stabilizacijsko-pridružitvenega procesa. Ima celovit
ustavni, zakonodajni in institucionalni okvir, ki na splošno ustreza evropskim
in mednarodnim standardom. Zakonodajne dejavnosti parlamenta so v sedanjem
zakonodajnem obdobju postale veliko bolj učinkovite. Pravni in
institucionalni okvir pravne države sta celovita, tudi na področju boja
proti korupciji in organiziranemu kriminalu, na katerem so že vidni prvi
rezultati. Pravni okvir za varstvo človekovih pravic in manjšin je dobro
razvit in se je začel izvajati. Srbija je dosegla popolnoma zadovoljivo
raven sodelovanja z Mednarodnim kazenskim sodiščem na nekdanjo Jugoslavijo
in prevzema vse bolj dejavno vlogo pri spodbujanju sprave v regiji. Pristala je
na sodelovanje v dialogu s Kosovom za lajšanje življenja prebivalcev, na
podlagi katerega je bilo sprejetih več sporazumov (o prostem pretoku oseb
in blaga, registru prebivalstva in katastru), ter sprejela prve ukrepe za
njihovo izvajanje. Kar zadeva
gospodarska merila, je Srbija sprejela pomembne ukrepe za vzpostavitev
delujočega tržnega gospodarstva ter kljub svetovni gospodarski in
finančni krizi dosegla določeno stopnjo makroekonomske stabilnosti.
Vendar pa bodo potrebna dodatna prizadevanja za prestrukturiranje gospodarstva
in izboljšanje poslovnega okolja, zlasti s krepitvijo pravne države in
zmanjšanjem birokracije, krepitvijo konkurence in vloge zasebnega sektorja ter
odpravo togosti na trgu dela. Da bi bila država srednjeročno kos
konkurenčnemu pritisku in tržnim silam znotraj Unije, mora izvesti
strukturne reforme za povečanje proizvodne zmogljivosti gospodarstva in
ustvarjanje razmer, ki bodo pritegnile več tujih naložb. Srbija je dosegla
pozitivne rezultate pri izvajanju svojih obveznosti iz
stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma in začasnega sporazuma. Če bo
nadaljevala postopek usklajevanja zakonodaje ter si še naprej prizadevala za
njeno izvajanje in izvrševanje, bi lahko srednjeročno prevzela obveznosti
članstva na skoraj vseh področjih pravnega reda Unije. Posebno
pozornost bo morala nameniti področjem kmetijstva in razvoja podeželja,
sodstva in temeljnih pravic, pravice, svobode in varnosti ter finančnega
nadzora. Popolno skladnost s pravnim redom Unije na področju okolja in
podnebnih sprememb bi lahko dosegla le dolgoročno, za kar bi bile potrebne
večje naložbe. Na podlagi
predhodnih ocen bi imel pristop Srbije omejen skupni vpliv na politike Evropske
unije ter ne bi prizadel sposobnosti Unije, da ohranja in poglablja svoj lastni
razvoj. Glede na doslej
doseženi napredek Srbije Komisija priporoča Svetu, naj Srbiji odobri
status države kandidatke, pri čemer se razume, da bo ponovno vzpostavila
dialog s Kosovom in hitro začela izvajati že dosežene sporazume v skladu z
načelom dobre vere. Srbija je na dobri
poti, da zadovoljivo izpolni politična merila, ki jih je Evropski svet
določil v Københavnu leta 1993, in pogoje stabilizacijsko-pridružitvenega
procesa, če bo še naprej dosegala napredek in bo poiskala praktične
rešitve za težave s Kosovom. Komisija zato
priporoča, da se s Srbijo začnejo pogajanja o pristopu k Evropski
uniji, takoj ko bo dosegla dodaten znaten napredek pri izpolnjevanju naslednje
ključne prednostne naloge: dodatni ukrepi za normalizacijo odnosov s
Kosovom v skladu s pogoji stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, in sicer na
podlagi popolnega spoštovanja načel vključujočega regionalnega
sodelovanja, popolnega spoštovanja določb Pogodbe o ustanovitvi Energetske
skupnosti, iskanja rešitev na področju telekomunikacij in vzajemnega
priznavanja diplom, nadaljevanja izvajanja vseh že sklenjenih sporazumov v
skladu z načelom dobre vere ter dejavnega sodelovanja z misijo EULEX, da
bi se okrepile funkcije slednje na celotnem ozemlju Kosova. Komisija bo pripravila poročilo o tem,
kako Srbija izvaja navedeno ključno prednostno nalogo, takoj ko bo slednja
dosegla zadosten napredek. Srbija je pozvana, naj ohrani zagon reform pri
doseganju potrebne stopnje skladnosti z merili za članstvo, pri čemer
mora posebno pozornost nameniti pravni državi, in naj bo še naprej
konstruktivno angažirana v regionalnem sodelovanju ter pri krepitvi
dvostranskih odnosov s sosednjimi državami. Pričakuje se, da bo
nadaljevala izvajanje začasnega sporazuma in izvajala
stabilizacijsko-pridružitveni sporazum, ko bo ta enkrat začel veljati.
Komisija bo še naprej podpirala ta prizadevanja prek finančnega
instrumenta za predpristopno pomoč. PRILOGA
2 Sklepne
ugotovitve glede Hrvaške, nekdanje jugoslovanske republike Makedonije,
Črne gore, Albanije, Bosne in Hercegovine, Kosova[17], Turčije ter
Islandije Hrvaška Pristopna pogajanja so se zaključila
junija 2011, po tem ko je Hrvaška izpolnila še zadnja merila za zaprtje
poglavij. Država se mora zdaj opreti na visoko stopnjo usklajenosti, ki jo je
dosegla, in se osredotočiti na preostale dejavnosti v okviru priprav na
pristop. To poročilo o napredku je del Komisijinega spremljanja izvajanja
vseh zavez, ki jih je Hrvaška sprejela v pristopnih pogajanjih, in nadaljnjih
priprav te države za prevzem odgovornosti članstva, ki jih pomeni pristop. Hrvaška še naprej izpolnjuje politična
merila. Dosegla je znaten napredek na vseh področjih, vključno s
pravno državo, in prvi rezultati so že vidni. Zdaj mora ta prizadevanja
nadaljevati, da bi rezultate utrdila. Področji demokracije in pravne države
sta bili dodatno okrepljeni. Delovanje vlade in parlamenta
je bilo še naprej učinkovito. Na področju reforme javne uprave
so potrebna dodatna prizadevanja za utrditev učinkovitega izvajanja
pravnega okvira, da bi se zaključil razvoj sodobnih, zanesljivih in
depolitiziranih javnih služb, ki so usmerjene k državljanom. Hrvaška je dobro napredovala na področju sodstva.
Z novo zakonodajo je dodatno okrepila neodvisnost sodstva in sprejela je
več ukrepov za izboljšanje njegove učinkovitosti. Uvedla je nov
sistem za imenovanje sodnih uradnikov. Med izzive še vedno sodi zlasti potreba
po večji učinkovitosti sodstva in zagotavljanju praktičnega
izvajanja novih ukrepov v zvezi z neodvisnostjo, nepristranskostjo in
odgovornostjo sodstva. Napredek je bil dosežen tudi pri nepristranski obravnavi
v sojenjih v zvezi z vojnimi zločini. Štirje specializirani senati za
vojne zločine so postali izključno pristojni za vse nove zadeve in
njihovo vlogo bi bilo treba dodatno okrepiti v zvezi s tekočimi postopki.
Ministrstvo za pravosodje je sprejelo strategijo za reševanje problema
nekaznovanosti, zlasti v primerih, v katerih so bile žrtve srbske narodnosti
ali so bili domnevni storilci člani hrvaških varnostnih sil. Na področju boja proti korupciji
je bil dosežen znaten napredek. Hrvaška je okrepila protikorupcijska
prizadevanja, ki so že dala pozitivne rezultate. Izboljšala je zakonodajo in okrepila
pristojne organe. Izboljšati mora rezultate pri učinkoviti obravnavi
primerov korupcije, in sicer tako na visoki kot na lokalni ravni, med drugim
tudi na področju javnih naročil in sodstva. Pridobiti mora dodatne
izkušnje pri praktičnem izvajanju pred kratkim sprejetega pravnega okvira
na področju preprečevanja korupcije in dodatno okrepiti strukture,
potrebne za njegovo izvajanje. Spoštovanje človekovih pravic je bilo na
splošno še naprej dobro in dosežen je bil dodaten napredek na področju človekovih
pravic in varstva manjšin. Hrvaška je še naprej sprejemala
različne ukrepe za osveščanje javnosti in izboljšanje varstva
človekovih pravic. Kar zadeva dostop do sodnega varstva, se je
izvajanje zakona o pravni pomoči še naprej izboljševalo, zlasti s poenostavitvijo
postopkov. V zvezi z zaporniškim sistemom so se nadaljevale dejavnosti
za razširitev zmogljivosti zavodov za prestajanje kazni zapora in ukrepov z
odvzemom prostosti ter zavodov za zdravljenje obsojencev, vendar so hrvaški
zapori še vedno prezasedeni. Kar zadeva slabo ravnanje, je varuh
človekovih pravic prejel nove pritožbe glede uporabe prekomerne sile
policije, na podlagi katerih bo treba ustrezno ukrepati. Svoboda izražanja,
vključno s svobodo in pluralnostjo medijev, je s hrvaško zakonodajo
urejena ter se na splošno spoštuje. Dodaten napredek je bil dosežen pri
preglednosti lastništva medijev. Vendar pa je bil napredek omejen pri
preiskavah v zadevah, začetih v prejšnjih letih v zvezi z ustrahovanjem
novinarjev, ki so raziskovali korupcijo in organizirani kriminal, čeprav je
res, da je bilo prijavljenih le malo novih primerov. Razvoj preiskovalnega
novinarstva še zlasti ovirajo gospodarski pritiski. Na lokalni ravni je še
vedno problematično politično vplivanje. Z vidika svobode zbiranja
je treba nenehno pozornost namenjati ravnanju ob demonstracijah. Določen napredek je bil dosežen na
področju pravic žensk in enakosti spolov. Vendar pa se položaj
žensk na trgu dela ni bistveno spremenil in odstotek nezaposlenih žensk je še
naprej visok. Napredek na področju otrokovih pravic je bil omejen.
Varuhinja otrokovih pravic je dejavneje posredovala v primerih nasilja nad
otroki, v katerih pristojni organi niso ustrezno ukrepali. Pri vključevanju socialno ranljivih
skupin in invalidov je bil napredek omejen. Zmogljivosti urada varuha
pravic invalidov se krepijo. Uporaba meril za določanje upravičencev
do socialnih transferjev ni enotna in zakonodaja, ki ureja posebne pravice, je
razdrobljena. Prehod z oskrbe v ustanovah na storitve oskrbe v skupnostih
napreduje počasi. Delavske in sindikalne pravice se na splošno
spoštujejo. Hrvaška je začela dosegati rezultate pri
izvajanju protidiskriminacijskega zakona in zakonodaje o zločinih
iz sovraštva. Sprejeti so bili različni ukrepi za osveščanje in urad
varuha za človekove pravice se krepi. Organi pregona so sprožili več
zadev v skladu z zakonodajo o zločinih iz sovraštva. Vendar pa so potrebni
dodatni rezultati in država mora obravnavati negativno nastrojenost do
homoseksualcev in tujcev v svoji družbi. V zvezi s spoštovanjem in varstvom pravic
manjšin ter kulturnih pravic je bil dosežen določen napredek. Na
visoki politični ravni se je nadaljevalo javno izražanje zavezanosti
varstvu pravic manjšin, v okviru katerega ja bil ponovno potrjen položaj
manjšin v hrvaški družbi. Za organizacije manjšin je bilo zagotovljeno
financiranje. Policijske preiskave primerov sovražnosti do manjšin so se
izboljšale. Sprejeti so bili ukrepi za boljše izvajanje zaposlitvenih
določb iz ustavnega zakona o pravicah narodnih manjšin in načrt za
zaposlovanje manjšin, ki ga je zdaj treba začeti izvajati. Vendar pa mora
Hrvaška še naprej spodbujati strpnost do manjšin, zlasti do hrvaških Srbov. Še
vedno se pojavljajo primeri diskriminacije, predvsem v javnem sektorju na
lokalni ravni. Izboljšan je bil dostop pripadnikov romske manjšine do
izobraževanja, zlasti predšolskega. Nadaljevalo se je izboljševanje
infrastrukture v nekaterih romskih naseljih. Udeležba romske skupnosti v
izobraževalnem sistemu je še naprej problematična. Poleg tega bi lahko
Romi bolje izkoriščali ukrepe, sprejete v njihovo dobro. Dostop Romov do
ustreznih bivališč ter socialnega in zdravstvenega varstva je še vedno
problematičen in brezposelnost med romskim prebivalstvom je še naprej
izredno visoka. Pri vprašanju vračanja beguncev
je bil dosežen dober napredek. Begunci so se še naprej vračali na Hrvaško.
Napredek je bilo opaziti pri stanovanjskih vprašanjih, zlasti v smislu
zagotavljanja nastanitve v okviru programov pomoči za nastanitev beguncev,
ki se vračajo. Prav tako so se zmanjšale zamude pri obravnavi pritožb na
zavrnjene zahtevke za obnovo stanovanjskih objektov. Obnova drugih
nepremičnin je napredovala. Izvajanje odločitve o priznavanju pravic
do pokojnine se je nadaljevalo. Vendar pa mora Hrvaška doseči napredek pri
zagotavljanju nastanitve za približno 2 500 preostalih prosilcev v okviru
navedenih programov pomoči za nastanitev. Pospešiti je treba prizadevanja
za ustvarjanje ekonomskih in socialnih pogojev, potrebnih za trajno
vračanje beguncev. Na področju regionalnih vprašanj in
mednarodnih obveznosti Hrvaška še naprej sodeluje z Mednarodnim
kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo. Medagencijska projektna
skupina v okviru hrvaške vlade v svojih preiskavah, katerih cilj je izslediti
oz. pridobiti informacije o manjkajočih dokumentih v zvezi z uporabo
topništva, ki jih je zahteval urad tožilca Mednarodnega kazenskega sodišča
za nekdanjo Jugoslavijo, proučevala pomembne nove sledi. Vendar pa ni
mogla pridobiti vseh manjkajočih vojaških dokumentov. Prav tako bi se
morali politični voditelji izogibati izjavam in dejanjem, ki bi lahko
omajali pomen sprave ter potrebo po tem, da je pravici zadoščeno s
pregonom oseb, odgovornih za vojne zločine. Znaten napredek je bil dosežen v zvezi s
procesom sarajevske deklaracije. Po srečanjih junija in septembra 2011
so se Bosna in Hercegovina, Hrvaška, Črna gora in Srbija sporazumele o
številnih vprašanjih, vključno z besedilom skupne izjave, ki naj bi bila
podpisana na ministrski konferenci v Beogradu novembra 2011. Hrvaška vlada je julija sprejela izjavo o
spodbujanju evropskih vrednot v jugovzhodni Evropi in jo predložila parlamentu
v sprejetje. Izjava vsebuje odločno zavezanost Hrvaške, da dvostranska
vprašanja, kot je na primer vprašanje meje, ne smejo ovirati pristopa držav
kandidatk k EU v obdobju od začetka pristopnega procesa do začetka
veljavnosti pogodbe o pristopu. Hrvaška je še naprej dejavno sodelovala v
regionalnih pobudah, med drugim tudi v Procesu sodelovanja v jugovzhodni
Evropi, Svetu za regionalno sodelovanje in Srednjeevropskem sporazumu o prosti
trgovini. Dvostranski odnosi z drugimi državami v procesu širitve in sosednjimi
državami članicami EU se še naprej razvijajo, tudi s Srbijo, vendar
nekatera vprašanja terjajo nenehno pozornost, zlasti sodelovanje v preiskavah
vojnih zločinov in pri pregonu odgovornih oseb. Odnosi s Slovenijo
so se z začetkom veljavnosti arbitražnega sporazuma o meji še izboljšali. Hrvaško gospodarstvo je bilo leta 2010
in v prvem četrtletju leta 2011 še vedno v recesiji, kljub oživitvi
gospodarstev v EU in drugih trgovinskih partnerjih. Vendar pa se od pomladi
pojavljajo znaki povečane gospodarske dejavnosti. Brezposelnost, javni
primanjkljaj in javni dolg so se še naprej povečevali. Ključna šibka
točka hrvaškega gospodarstva je velika zunanja zadolženost. Kar zadeva gospodarska merila, ima
Hrvaška delujoče tržno gospodarstvo. Država bi morala biti sposobna
spoprijeti se s pritiski konkurence in tržnimi silami v Uniji, če bo
odločno izvajala svoj obsežni program reform in tako zmanjšala strukturne
pomanjkljivosti. Ohranjeno je bilo splošno politično
soglasje o temeljih tržnega gospodarstva. Ob upoštevanju obstoječih
omejitev je makroekonomska politika na splošno omogočila odziv na izzive,
ki jih je prinesla recesija. Zaradi šibkih inflacijskih pritiskov je centralni
banki uspelo ohraniti stabilen devizni tečaj in finančno stabilnost,
hkrati pa je lahko nadaljevala ohlapno monetarno politiko. Bančni sektor
je bil še naprej odporen na pretrese. Na proračunskem področju so si
pristojni organi prizadevali omejiti rast primanjkljaja z omejevanjem odhodkov.
Izboljšan je bil proračunski okvir za doseganje fiskalne vzdržnosti v
srednjeročnem obdobju.f
Primanjkljaj tekočega računa se je še naprej zmanjševal, kar gre
pripisati povečanju izvoza in umirjenemu domačemu povpraševanju,
zaradi katerega je bil uvoz majhen. Določen napredek, čeprav omejen,
je bil dosežen pri strukturnih reformah v okviru načrta za oživitev
gospodarstva. Vendar je bilo izvajanje strukturnih reform na
splošno še vedno počasno, zlasti na področju privatizacije in
prestrukturiranja podjetij, ki poslujejo z izgubo. Naložbeno okolje je bilo še
naprej neugodno zaradi prevelike regulativne obremenitve, nepredvidljivosti
upravnih odločitev, zlasti na lokalni ravni, in številnih nedavčnih
dajatev. Načrtovane reforme zelo togega trga dela so bile ozko omejene in
že tako nizki zaposlenost ter stopnja delovne aktivnosti sta še dodatno upadli.
Socialni transferji, ki predstavljajo sorazmerno visok delež javnih
proračunov, so bili še naprej slabo usmerjeni. Glede na potrebo po
doseganju fiskalne vzdržnosti v srednjeročnem obdobju bi bilo mogoče
proračunski postopek še izboljšati. Večja učinkovitost javne
porabe je še vedno ključen izziv. Kar zadeva sposobnost prevzema
obveznosti članstva, je Hrvaška še naprej dobro napredovala pri
pripravah na izpolnjevanje zahtev EU in je dosegla visoko raven usklajenosti s
pravili EU v večini sektorjev. Na večini področij je bil dosežen
nadaljnji napredek, tudi v zvezi s poglavji, pri katerih je raven usklajenosti
s pravnim redom EU že visoka. Na nekaterih področjih mora država sprejeti
dodatne ukrepe za izboljšanje upravnih zmogljivosti, ki so potrebne za pravilno
izvajanje pravnega reda EU. Izvajanje stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma
je potekalo nemoteno. Na področju prostega pretoka blaga
je bil dosežen dober napredek. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim
redom EU v tem poglavju je dobro napredovalo, vendar pa so potrebna dodatna
prizadevanja, zlasti glede revizije preostalih določb horizontalne
zakonodaje ter zakonodaje o proizvodih po starem in novem pristopu, da bi bila
nacionalna zakonodaja popolnoma usklajena s pravnim redom EU. V zvezi s prostim
gibanjem delavcev je bilo opaziti stalen napredek in priprave na uporabo
pravnega reda na tem področju potekajo po načrtih. Tudi v prihodnje
mora biti pozornost namenjena krepitvi upravne zmogljivosti z vidika
usklajevanja sistemov socialne varnosti. Dodaten napredek je bil dosežen na
področju pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev,
na katerem je usklajenost nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU na splošno
zadovoljiva. Tudi v prihodnje bodo potrebni ukrepi na področju vzajemnega
priznavanja poklicnih kvalifikacij ter prenosa in izvajanja direktiv o
storitvah, da bi se dosegla popolna usklajenost nacionalne zakonodaje s pravnim
redom EU. Prav tako je potrebna dodatna krepitev upravne zmogljivosti
regulativnega organa za poštne storitve. Na področju prostega
pretoka kapitala je bil dosežen dodaten napredek z vidika pravnega reda EU
na področju plačilnih storitev, liberalizacije kapitalskih tokov in
preprečevanja pranja denarja. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim
redom EU na tem področju je skoraj zaključeno. Na področju javnih naročil je
bil dosežen nadaljnji napredek. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU poteka v skladu z načrti in je v zaključni fazi. Posebno
pozornost bi bilo treba nameniti usklajevanju sekundarne zakonodaje z novim
zakonom o javnih naročilih in krepitvi institucij v tem sektorju z
nenehnim usposabljanjem in poklicnim razvojem njihovega osebja. O napredku je
mogoče poročati na področju prava gospodarskih družb, na
katerem usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU poteka po
načrtih. Dodaten napredek je bil dosežen na področju prava
intelektualne lastnine in usklajenost nacionalne zakonodaje z zadevnim
pravnih redom EU je dosegla zelo visoko raven. Osveščenost javnosti o
pravicah intelektualne lastnine je treba dodatno okrepiti. Na področju politike
konkurence je bil dosežen znaten napredek, zlasti z odobritvijo
načrtov za prestrukturiranje ladjedelnic. Vendar pa še ni bila podpisana
nobena pogodba o privatizaciji. Hrvaška je na tem področju dosegla visoko
raven usklajenosti zakonodaje s pravnim redom EU. Potrebna so dodatna
prizadevanja, da bi se po začetku veljavnosti novega zakona o konkurenci
nadalje izboljšali rezultati ukrepov hrvaškega urada za konkurenco v boju proti
kartelom. Na področju finančnih storitev
je bil dosežen dober napredek, tako z vidika usklajenosti nacionalne zakonodaje
s pravnim redom EU kot tudi krepitve upravne zmogljivosti. Usklajenost s
pravnim redom EU je dosegla visoko raven. Hrvaška je dobro
napredovala na področju informacijske družbe in medijev ter je
dosegla visoko raven usklajenosti nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU.
Potrebna so dodatna prizadevanja za spodbujanje liberalizacije vseh segmentov
trga elektronskih komunikacij in neodvisnosti javne radiotelevizije. O dobrem napredku je mogoče poročati
na področju kmetijstva in razvoja podeželja, zlasti z vidika ustanovitve
in delovanja plačilne agencije ter integriranega upravnega in kontrolnega
sistema, pa tudi skupne ureditve trga. Priprave na splošno potekajo v skladu z
načrti. Hrvaška mora nadaljevati pomembne ukrepe na vseh navedenih
področjih, da bo imela popolnoma operativne sisteme, ki so skladni s
predpisi EU. Trajna prizadevanja so potrebna tudi pri usklajevanju sistema za
podporo kmetijstvu s pravnim redom EU. Hrvaška mora nemudoma okrepiti svojo
zmogljivost črpanja sredstev za razvoj podeželja. O dobrem napredku
je mogoče poročati na področju varnosti hrane ter
veterinarske in fitosanitarne politike, zlasti pri prenosu zakonodaje EU in
sprejemanju izvedbene zakonodaje. V več sektorjih je prenos zakonodaje
skoraj zaključen. Hrvaška si mora še naprej prizadevati za nadgradnjo in
nadzor relevantnih ustanov, vzpostavljanje mejnih kontrolnih točk,
spremljanje sektorja živalskih stranskih proizvodov ter krepitev svoje upravne
in nadzorne zmogljivosti. Na področju ribištva je država še
naprej dosegala dober napredek pri usklajevanju nacionalne zakonodaje s pravnim
redom EU. Priprave so na splošno dobro napredovale. Hrvaška si mora še naprej
prizadevati za izvajanje zakonodaje, zlasti v zvezi z upravljanjem, inšpekcijo
in nadzorom ladjevja, pa tudi v zvezi s strukturno politiko. Na področju prometne politike je
bil dosežen dodaten napredek in usklajenost nacionalne zakonodaje na tem
področju z zadevnim pravnim redom EU je dobra. Potrebna so dodatna
prizadevanja, zlasti za nadaljevanje dela v zvezi z drugo fazo Sporazuma o
skupnem evropskem zračnem prostoru, dokončanje usklajevanja
zakonodaje na področju letalstva s pravnim redom EU in zagotovitev polne
operativnosti organa, pristojnega za varnost v železniškem prometu, ter sistema
spremljanja in obveščanja za ladijski promet. Določen napredek je bil dosežen na
področju energetike, na katerem je raven usklajenosti nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU visoka. Potrebna so nadaljnja prizadevanja,
zlasti pri odpiranju trgov z elektriko in plinom ter pri doseganju ciljev EU na
področju obnovljivih virov energije in energetske učinkovitosti.
Upravne postopke za projekte na področju obnovljivih virov energije je
treba poenostaviti in upravno zmogljivost okrepiti. Določen napredek je bil dosežen na
področju obdavčenja. Usklajenost hrvaške zakonodaje s pravnim
redom EU je zelo visoka, vendar so potrebni nekateri dodatni ukrepi, predvsem
na področju DDV in trošarin. Hrvaška bi morala še naprej izvajati
dejavnosti za pripravo na medsebojno povezanost informacijskih sistemov. Določen
napredek je bil dosežen na področju ekonomske in monetarne politike,
na katerem je usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU
zaključeno. Koristni bi bili nadaljnji ukrepi za izboljšanje usklajevanja
gospodarske politike. Na področju statistike je bil
dosežen dober napredek. Raven usklajenosti nacionalne zakonodaje z zadevnim
pravnim redom EU je dobra. Še naprej si je treba prizadevati za popolno
uskladitev hrvaške statistike z zahtevami EU. Določen
napredek je bil dosežen na področju socialne politike in zaposlovanja.
Raven usklajenosti nacionalne zakonodaje z zadevnim pravnim redom EU je dobra,
vendar pa ostajajo nekatere vrzeli, zlasti v zvezi s prenosom direktiv
delovnega prava zunaj področja uporabe zakona o delovnih razmerjih ter na
področjih boja proti diskriminaciji in spodbujanja enakosti spolov.
Ustrezno pozornost bi bilo treba nameniti odpravljanju strukturnih
pomanjkljivosti na trgu dela, pa tudi delovanju socialnega dialoga in krepitvi
zmogljivosti socialnih partnerjev. Na vseh področjih bi bilo treba nenehno
krepiti upravno zmogljivost. Na področju podjetniške
in industrijske politike je bil dosežen določen napredek. Usklajevanje
nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU v tem poglavju je zelo napredovalo.
Nadaljnja trajna prizadevanja je treba usmeriti v zmanjšanje upravnega bremena,
da bi se izboljšalo poslovno okolje, in na inovacije ter razvoj znanja in
spretnosti. Usklajevanje opredelitve MSP s pravnim redom EU je treba
zaključiti. Še naprej si je treba prizadevati za prestrukturiranje ladjedelniške
panoge. Hrvaška je dosegla dodaten napredek na
področju vseevropskih omrežij, na katerem je usklajevanje s pravnim
redom EU že zaključeno. Na področju regionalne politike in
usklajevanja strukturnih instrumentov je bil dosežen dober napredek.
Hrvaška se približuje zaključni fazi priprav na izvajanje kohezijske
politike na vseh področjih. Nadaljnja trajna prizadevanja je treba
usmeriti v povečanje upravnih zmogljivosti države za prihodnje izvajanje
kohezijske politike in v oblikovanje rezerve zrelih projektov. Hrvaška je dosegla znaten napredek na
področju sodstva in temeljnih pravic. Reforma sodstva se je
nadaljevala s sprejetjem nove zakonodaje za dodatno krepitev neodvisnosti
sodstva in nadaljnje zmanjšanje sodnih zaostankov. Sodni reformi je treba
nenehno namenjati pozornost, zlasti z vidika učinkovitosti sodstva in
praktičnega izvajanja novih ukrepov v zvezi z njegovo neodvisnostjo,
nepristranskostjo in odgovornostjo. Hrvaška je še naprej izboljševala obravnavo
zadev, povezanih z vojnimi zločini. Vprašanje nekaznovanosti je treba
temeljito obravnavati. Protikorupcijska prizadevanja so bila okrepljena s
pozitivnimi rezultati, zlasti kar zadeva izboljšave zakonodaje in krepitev
pristojnih organov. Potrebni so boljši rezultati pri učinkoviti obravnavi
primerov korupcije, in sicer tako na visoki kot na lokalni ravni, med drugim
tudi na področju javnih naročil in sodstva. Država mora pridobiti
dodatne izkušnje pri praktičnem izvajanju pred kratkim sprejetega pravnega
okvira na področju preprečevanja korupcije. Varstvo temeljnih pravic
je bilo okrepljeno, vendar ga je treba v praksi še izboljšati, zlasti kar
zadeva manjšine in begunce. O dobrem napredku je mogoče poročati
na področju pravice, svobode in varnosti, na katerem je
usklajevanje zakonodaje s pravnim redom EU na splošno napredovalo. Pravni okvir
na področju azila je bil okrepljen. Pozornost je treba nameniti
izboljšanju vključevanja oseb, ki jim je bila na Hrvaškem priznana
zaščita, in zaščiti mladoletnih nezakonitih migrantov. Nadaljevati je
treba usklajevanje nacionalne zakonodaje o vizumih z zadevnim pravnim redom EU.
V zvezi z zunanjimi mejami je bil dosežen napredek. Osebje in oprema mejne
policije sta se še naprej krepila. Hrvaška se mora osredotočiti na
pravočasno izvajanje revidiranega akcijskega načrta za celostno
upravljanje mej. Na področju pravosodnega sodelovanja v civilnih in
kazenskih zadevah je bil dosežen napredek. O dobrem napredku je mogoče
poročati tudi na področju boja proti organiziranemu kriminalu in
drogam. Napredek na področju znanosti in
raziskav se je nadaljeval in raven usklajenosti zakonodaje s pravnim redom
EU je visoka, vendar pa so še vedno potrebna prizadevanja glede ravni naložb v
raziskave ter visoko usposobljenih raziskovalcev in njihovih pravic. Pri zasnovi
razvojne politike bi bilo treba ustrezno upoštevati priprave na Unijo inovacij. Na področju izobraževanja,
usposabljanja, mladih in kulture je bil dosežen dober napredek. Raven
usklajenosti nacionalne zakonodaje z zadevnim pravnim redom EU je dobra. Hrvaška
že od januarja 2011 polno sodeluje v programih Vseživljenjsko učenje ter
Mladi v akciji. Nenehno pozornost je treba namenjati poklicnemu izobraževanju
in usposabljanju ter izobraževanju odraslih. Na področju okolja je bil dosežen
napredek. Priprave Hrvaške z vidika usklajevanja nacionalne zakonodaje na tem
področju s pravnim redom EU in njenega izvajanja so na splošno v
zaključni fazi, zlasti na področju kakovosti vode in kemikalij.
Izboljšati je treba izvajanje horizontalnega pravnega reda ter zlasti povečati
učinkovitost sodelovanja javnosti in dostop do sodnega varstva v okoljskih
zadevah. Še vedno so potrebna znatna prizadevanja za nadaljnjo krepitev
upravnih zmogljivosti, predvsem na področju varstva narave in podnebnih
sprememb. Kar zadeva podnebne spremembe, so potrebna znatna nadaljnja
prizadevanja za dokončanje usklajevanja nacionalne zakonodaje z zadevnim
pravnim redom EU in za zagotovitev njenega izvajanja, zlasti na področju
letalstva, brezplačnih dodelitev pravic, registrov in dražb. Določen napredek je bil dosežen na
področju varstva potrošnikov in zdravja. Usklajevanje nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU in priprave na področju varstva potrošnikov
so dobro napredovale. Potrebna so trajna prizadevanja za rešitev preostalih
odprtih vprašanj na področju javnega zdravja. Na področju carinske unije je
Hrvaška še naprej dobro napredovala. Usklajenost zakonodaje ne tem
področju s pravnim redom EU je zelo visoka in se je v zadevnem obdobju še
izboljšala. Hrvaška je še naprej krepila svojo upravno in operativno
zmogljivost z nadgradnjo opreme za fizične preglede in izboljšanjem
zmogljivosti za analizo tveganj. Tudi na področju medsebojne povezanosti
informacijskih sistemov so priprave dobro napredovale in bi se morale
nadaljevati. Potrebna so prizadevanja za krepitev upravne zmogljivosti na
področju notranjih kontrol, naknadnih kontrol in obvladovanja tveganja. Hrvaška
je napredovala na področju zunanjih odnosov, na katerem je dosegla
napredno stropno usklajenosti nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU, ter je
svoja stališča še naprej koordinirala in usklajevala s stališči EU v
mednarodnih organizacijah. Vendar pa mora okrepiti prizadevanja za uskladitev
svojih mednarodnih sporazumov s pravnim redom EU ter za okrepitev upravne
zmogljivosti na področju razvojne politike in humanitarne pomoči. Na področju zunanje, varnostne in
obrambne politike je Hrvaška dosegla dodaten napredek. Še naprej je
sodelovala v več misijah skupne varnostne in obrambne politike EU. Na tem
področju je dosegla visoko stopnjo usklajenosti nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU. Država mora še naprej krepiti izvajanje nadzora nad orožjem,
vključno s preglednostjo podatkov, ki se nanašajo na orožje. Hrvaška je dodatno napredovala na
področju finančnega nadzora, na katerem je dosegla visoko
stopnjo usklajenosti zakonodaje s pravnim redom EU. Potrebna so nenehna
prizadevanja, da bi se na Hrvaškem na splošno izboljšala notranji nadzor javnih
financ ter zunanja revizija na centralni in lokalni ravni. Na področju finančnih
in proračunskih določb je mogoče poročati o dobrem
napredku. Upravna infrastruktura in postopki za upravljanje sistema
virov lastnih sredstev po pristopu so večinoma vzpostavljeni. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija Nekdanja
jugoslovanska republika Makedonija je še naprej zadovoljivo izpolnjevala politična
merila. Nadaljevala je reforme, povezane s pristopom, vendar mora
ključne izzive še premagati. Parlamentarne volitve junija so na
splošno potekale v skladu z mednarodnimi standardi. Nova vladajoča koalicija
je bila hitro oblikovana. Določen napredek je bil dosežen na področju
sodstva in javne uprave, zlasti glede pravnega okvira. Potrebna so nadaljnja
prizadevanja, da bi se zagotovilo učinkovito izvajanje zlasti zakonodaje
na področju svobode izražanja v medijih, sodne in upravne reforme ter boja
proti korupciji. Dialog med vlado in opozicijo je treba okrepiti, da bi se
zagotovilo nemoteno delovanje institucij. Ohridski
okvirni sporazum, ki je bil podpisan pred desetimi leti, je za nekdanjo
jugoslovansko republiko Makedonijo še naprej bistveni element ohranjanja
demokracije in pravne države. Določen
napredek je bil dosežen pri izvajanju zakona o uporabi jezikov,
decentralizaciji in pravični zastopanosti. Potrebna so nenehna
prizadevanja za obravnavo aktualnih izzivov, kot je na primer izobraževanje, in
zagotovitev dobrih odnosov med vsemi skupnostmi. Izboljšana
je bila izvedba volitev, ki so bile resnično konkurenčne in dobro
vodene po vsej državi. Vlada mora odpraviti pomanjkljivosti ter v celoti izvajati
sklepne ugotovitve in priporočila misije OSCE/ODIHR za opazovanje volitev.
Vire parlamenta je treba povečati, da bo lahko v celoti opravljal svojo
vlogo. Zaradi bojkota opozicije je bilo delovanje parlamenta ovirano v obdobju
od januarja do volitev. Opozicija je po volitvah znova prisotna v parlamentu.
Pri reformi parlamenta je bil dosežen določen napredek. Izvajanje zakona o
uporabi jezikov in poslovnika parlamenta je napredovalo. Politični dialog
je treba dodatno okrepiti. Vladna
koalicija je premagala težave in okrepila svoje notranje sodelovanje. Nova
vlada je dala svež zagon procesu reform za pristop k EU. Kar zadeva lokalno
vlado, mora biti finančni okvir za zagotavljanje lokalnih storitev
preglednejši in pravičnejši. Z
ustanovitvijo ministrstva, pristojnega za reformo javne uprave, je bil dosežen
napredek v zvezi z okvirom za javno upravo. Razvoj storitev e-uprave je šel v
smeri boljših storitev za državljane. Vendar pa je bil napredek pri izvajanju
reform na splošno omejen. Potrebna so znatna nadaljnja prizadevanja, zlasti
glede politike zaposlovanja ter spoštovanja načel preglednosti,
strokovnosti in neodvisnosti javnih storitev. Spremembe zakona o splošnem
upravnem postopku ne omogočajo učinkovitega zagotavljanja upravnih
storitev in varstva za državljane. Sprejet
je bil obsežen zakonodajni sveženj za povečanje učinkovitosti sodstva
in nekateri njegovi deli bodo začeli veljati v obdobju 2012–2015. Z
ustanovitvijo višjega upravnega sodišča je bila zapolnjena vrzel v sodnem
sistemu. Odpravljene so bile glasovalne pravice ministra za pravosodje v sodnem
svetu, da bi se s tem še povečala neodvisnost sodstva. Potrebni so dodatni
ukrepi za izboljšanje neodvisnosti in strokovnosti v praksi, zlasti z
ustreznimi postopki zaposlovanja. Izvajanje že začetih reform je treba
okrepiti. Pravni
okvir protikorupcijske politike je bil dodatno spremenjen. Priporočila
skupine GRECO so bila upoštevana in začelo se je sistematično
preverjanje izjav o premoženjskem stanju. Potrebni so rezultati pri obravnavi
kaznivih dejanj korupcije na visoki ravni in sistematično je treba
začeti preverjati izjave o navzkrižju interesov. Preglednost javnih
izdatkov in financiranja političnih strank še vedno ni zadostna. Korupcija
ostaja precej razširjena na številnih področjih in še vedno pomeni resen
problem. Pravni in
institucionalni okvir za človekove pravice in varstvo manjšin sta v
veliki meri vzpostavljena. Državljanske in politične pravice se na
splošno spoštujejo in dosežen je bil omejen dodaten napredek. Nekateri zapori
so bili prenovljeni, vendar mora država še razviti učinkovito nacionalno
strategijo za zaporniški sistem. Znotraj organov kazenskega pregona so z vidika
boja proti nekaznovanosti še vedno prisotne pomanjkljivosti. Začel se je
dialog o zelo zaskrbljujočem pomanjkanju svobode izražanja v medijih. Uredniki
in novinarji so poročali o vse večjem političnem pritisku in
zastraševanju. Na podlagi obtožb o izogibanju davkom je bil ukinjen eden
glavnih televizijskih programov in prenehali so izhajati trije časopisi,
ki so bili kritični do vlade, zaradi česar so se pojavili dvomi glede
sorazmernosti iz selektivnosti postopka, s katerim se je zmanjšala raznolikost
medijskega prostora. V takih razmerah je mogoče zlahka vplivati na
novinarje in uredniške politike, kar povzroča razširjeno prakso
samocenzure. Javna radiotelevizija ne opravlja svoje predpisane vloge. Ekonomske in socialne pravice so na splošno zagotovljene in dosežen je bil določen dodaten
napredek. Uporabljala so se nova merila za zastopanje in sodelovanje socialnih
partnerjev. Delovati sta začela nacionalni svet za preprečevanje
mladoletniškega prestopništva in komisija za varstvo pred diskriminacijo. Protidiskriminacijski
zakon je treba še v celoti uskladiti s pravnim redom EU, zlasti kar zadeva
diskriminacijo na podlagi spolne usmerjenosti. Zmogljivosti protikorupcijske
komisije je treba okrepiti. Določen napredek je bil dosežen na
področju kulturnih pravic in manjšin. Deseta obletnica podpisa
Ohridskega okvirnega sporazuma je pomenila dobro priložnost za okrepljeni
dialog med skupnostmi v državi. Predsednik republike in ministrski predsednik
sta se udeležila slovesnih dogodkov ob tem pomembnem mejniku. V parlamentu je
izvajanje zakona o uporabi jezikov napredovalo. Albanska skupnost je v javnih
službah zastopana skladno z deležem svojega prebivalstva, zastopanost romske in
turške skupnosti pa se je povečala. Vključevanje Romov v
izobraževalni sistem se je izboljšalo, pri čemer se je povečalo
število vpisov v srednje šole in univerze. Potrebna so nenehna prizadevanja za
spodbujanje zaupanja, zlasti na področju izobraževanja, kulture in
jezikov. Romi še vedno živijo v zelo težkih življenjskih razmerah in se
soočajo z diskriminacijo. Na področju regionalnih
vprašanj in mednarodnih obveznosti je nekdanja jugoslovanska republika
Makedonija še naprej polno sodelovala z Mednarodnim kazenskim sodiščem za
nekdanjo Jugoslavijo. Parlament je julija sprejel avtentično razlago
zakona o amnestiji, v skladu s katero bi morala amnestija zajemati osumljence v
vseh zadevah, ki jih ne bo obravnavalo Mednarodno kazensko sodišče za
nekdanjo Jugoslavijo. Kar zadeva Mednarodno kazensko sodišče, dvostranski
sporazum z Združenimi državami Amerike o imuniteti ni v skladu s skupnimi
stališči in vodilnimi načeli EU. Država se mora uskladiti s stališčem
EU. Država je še naprej dejavno sodelovala v
pobudah za regionalno sodelovanje, med drugim tudi v procesu sodelovanja v
jugovzhodni Evropi, Svetu za regionalno sodelovanje in Srednjeevropskem
sporazumu o prosti trgovini. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je
dejavna partnerica v regiji ter je še naprej razvijala odnose s sosednjimi
državami in drugimi državami v procesu širitve. Na odnose z Grčijo je še
vedno negativno vplivalo nerešeno vprašanje glede imena. Država še naprej sodeluje
v dialogu pod okriljem Združenih narodov in v okviru neposrednih srečanj
predsednikov vlad za rešitev tega problema. Izogibati se je treba dejanjem in
izjavam, ki bi lahko negativno vplivali na dobrososedske odnose. Še naprej je
bistvenega pomena, da se ohranijo dobri sosedski odnosi ter da se s pogajanji
pod okriljem ZN poišče rešitev vprašanja glede imena, ki bo sprejemljiva
za obe strani. Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija je
izboljšala svojo sposobnost za prevzem obveznosti članstva. Dosegla
je določen napredek pri izpolnjevanju prednostnih nalog partnerstva za
pristop, vendar pa jo še naprej pestijo velike pomanjkljivosti na področju
izvajanja in učinkovitega izvrševanja zakonodaje. Ne razpolaga z
ustreznimi človeškimi in finančnimi viri, da bi lahko celovito
izvajala pravni red EU. Gospodarstvo nekdanje jugoslovanske republike Makedonije je začelo v drugi
polovici leta 2010 okrevati, in sicer zaradi zunanjega povpraševanja ter
večjih naložb, zlasti v gradbeništvu. Proti koncu leta 2010 se je vlada z
Mednarodnim denarnim skladom dogovorila o varnostni kreditni liniji, s
čimer bi se moralo okrepiti zaupanje na mednarodnih trgih. Strukturne
reforme so se nadaljevale, vendar visoka strukturna brezposelnost, zlasti med
mladimi in nižje izobraženimi, še naprej povzroča veliko zaskrbljenost.
Institucionalne zmogljivosti javne uprave ter regulativnih in nadzornih organov
še vedno niso ustrezne. V zvezi z gospodarskimi
merili je nekdanja jugoslovanska republika Makedonija še naprej dobro
napredovala. Na nekaterih področjih je dosegla dodaten napredek na poti,
da postane delujoče tržno gospodarstvo, predvsem z olajšanjem registracije
podjetij, pospešitvijo sodnih postopkov, izboljšanjem delovanja finančnih
trgov, dodatno poenostavitvijo regulativnega okvira ter izboljšanjem
komuniciranja s poslovnim sektorjem. Država bi morala biti v srednjeročnem
obdobju sposobna spoprijeti se s pritiski konkurence in tržnimi silami v Uniji,
če bo odločno izvajala svoj program reform in tako zmanjšala znatne
strukturne pomanjkljivosti. Nekdanja
jugoslovanska republika Makedonija je ohranila splošno soglasje o bistvenih
elementih gospodarske politike. Gospodarski dialog s poslovnim sektorjem se je
izboljšal. Naravnanost monetarne politike, ki temelji na de facto fiksni
vezavi državne valute na euro, je podpirala rast in prispevala k makroekonomski
stabilnosti. Fiskalna politika je bila še naprej usmerjena k stabilnosti.
Določen dodatni napredek je bil dosežen pri lajšanju vstopa na trg in
poenostavitvi regulativnega okvira. Stečajni postopki so bili še skrajšani
in vpis nepremičnin v zemljiško knjigo je skorajda zaključen.
Finančni sektor je začel okrevati po svetovni finančni krizi.
Konkurenca v tem sektorju se je nekoliko povečala, izboljšala pa se je
tudi raven finančnega posredovanja. Pomanjkljivosti na
področju pravne države še naprej ovirajo ustrezno delovanje tržnega
gospodarstva. Učinkovitost javne uprave je še vedno majhna zaradi okornih
postopkov ter nezadostnega števila in pogoste menjave zaposlenih. Nekateri
regulativni in nadzorni organi še nimajo potrebne neodvisnosti in sredstev za
učinkovito opravljanje svojih funkcij. Izvajanje pogodb še vedno
povzroča težave in je ovira za poslovno okolje, zlasti za mala in srednja
podjetja. Kakovost izobraževanja in človeškega kapitala je skromna.
Fizični kapital je treba dodatno posodobiti in okrepiti. Kakovost
fiskalnega upravljanja je še naprej skromna, kar bi deloma lahko pripisali
močni srednjeročni usmerjenosti javne porabe. Zato je bil tudi
napredek pri zmanjševanju zelo visoke strukturne brezposelnosti še naprej zelo
omejen. Javni dolg se je povečal zaradi nespremenjenega proračunskega
primanjkljaja in večjega zunanjega zadolževanja. Siva ekonomija ostaja
pomemben izziv. Določen
napredek je bil dosežen na področju prostega pretoka blaga.
Proračunska sredstva za izvajanje celovite strategije o horizontalnih
institucijah so se povečala, vendar okvirna zakonodaja še vedno ni v
celoti usklajena s horizontalnim pravnim redom EU. Na področju prostega
gibanja delavcev, na katerem je prilagajanje nacionalne zakonodaje pravnemu
redu EU šele v začetni fazi, je bil napredek skromen. Na področju pravice
do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev je država napredovala v
skladu z načrti, zlasti pri poštnih storitvah. Izboljšalo se je tudi
usklajevanje med različnimi organi, pristojnimi za odobritev
čezmejnih storitev. Vzajemno priznavanje poklicnih kvalifikacij je še v
zgodnji fazi. Napredek pri prostem pretoku kapitala je bil
osredotočen na izvajanje predpisov na področju boja proti pranju
denarja in financiranju terorizma. Do druge faze
stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma veljajo omejitve v zvezi s
kratkoročnimi portfeljskimi naložbami in čezmejnimi nakazili. Na področju javnih
naročil je bil dosežen napredek. Postopki oddaje javnih naročil
so preglednejši in izvajanje zadevnih predpisov je bilo okrepljeno. Zakonodaja
o koncesijah in javno-zasebnih partnerstvih še ni usklajena s pravnim redom EU.
Upravne zmogljivosti na področju pravnih sredstev in koncesij, pa tudi na
ravni naročnikov, so šibke. Na področju prava
gospodarskih družb je bil dosežen dober napredek, zlasti v smislu
nadaljnjega usklajevanja nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU. Pravni
okvir na področju revizij je le delno usklajen. Določen napredek je
bil dosežen pri krepitvi pravnega okvira za intelektualno lastnino.
Rezultati pri preiskavah, pregonu in sodni obravnavi zadev piratstva ter
ponarejanja niso zadovoljivi in osveščenost javnosti glede pravic
intelektualne lastnine je še naprej nizka. Določen napredek
je bil dosežen na področju konkurence. Število obravnavanih zadev
na področju združitev in državnih pomoči se je povečalo, na
področju kartelov pa so rezultati še naprej skromni. Kakovost odločb
na področju državnih pomoči je treba še izboljšati. Komisija za
varstvo konkurence nima ustreznih proračunskih sredstev in osebja za
obravnavanje protimonopolnih zadev in združitev. Na področju finančnih
storitev je bil na splošno dosežen dober napredek. Postopoma se
začenja uporabljati nadzor na podlagi tveganj. Sprejeta je bila nova
zakonodaja, ki ureja finančne storitve, kot so lizinške družbe in
nebančne finančne ustanove. Na področju informacijske družbe in
medijev je bil dosežen napredek. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU napreduje in uvedena je bila večina ključnih ukrepov
za varstvo konkurence. Zmogljivost sveta za radiodifuzijo za učinkovito
spremljanje trga je še vedno nezadostna. Na področju kmetijstva in razvoja podeželja
je bil dosežen dodaten napredek. Ključne politike za podporo kmetijstva in
razvoja podeželja se postopno usklajujejo z zahtevami EU. Potrebno je nenehno
odločno prizadevanje za usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom
EU. Upravne zmogljivosti so še naprej problematične v celotnem sektorju.
Dober napredek je bil dosežen na področju varnosti hrane ter
veterinarske in fitosanitarne politike, zlasti kar zadeva sprejetje nove
okvirne zakonodaje. Vendar pa upravne zmogljivosti organa, pristojnega za
prehrano in veterinarstvo, še vedno ne zadostujejo za ustrezno izvajanje
pravnega reda EU. Na področju prometne
politike je bil napredek opažen predvsem pri uporabi tahografov. Izzivi so
povezani zlasti s še vedno nezadostnimi upravnimi zmogljivostmi regulativnega
organa in organa za varnost prometa. Uvesti je treba postopek podeljevanja
varnostnih spričeval. Dober napredek je bil dosežen v energetskem
sektorju, zlasti s sprejetjem nove okvirne zakonodaje in rešitvijo
dolgotrajnega spora z upravljavcem distribucijskega omrežja, ki je pomemben
vlagatelj iz EU. Prav tako je treba še vzpostaviti učinkovito delujoč
trg električne energije in zagotoviti pogoje za konkurenco. Finančna
neodvisnost regulativnega organa za varstvo pred sevanjem še vedno ni
zagotovljena. Na področju
usklajevanja davčne zakonodaje s pravnim redom EU je mogoče
poročati o omejenem napredku. Operativna zmogljivost za upravljanje davkov
se je še naprej izboljševala. Oblikovati je treba učinkovite ukrepe za boj
proti davčnim goljufijam in sprejeti kodeks ravnanja na področju
podjetniškega obdavčevanja. Na področju ekonomske in monetarne
politike je bil dosežen pomemben napredek, zlasti s sprejetjem ustrezne
zakonodaje v zvezi s centralno banko. Kakovost predpristopnega ekonomskega
programa se je izboljšala. Na več področjih statistike je bil
dosežen dober napredek, vendar so še vedno potrebna znatna prizadevanja za
izboljšanje zlasti ekonomske statistike. Pri usklajevanju s
pravnim redom na področju socialne politike in zaposlovanja je bil
opažen omejen napredek. Začelo se je izvajanje okvirnega protidiskriminacijskega
zakona. Popolna usklajenost nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU še
ni bila dosežena. Visoka brezposelnost in nizka stopnja delovne
aktivnosti sta še vedno zaskrbljujoči. Vključevanje Romov, invalidov
in drugih socialno izključenih oseb je počasno. Še naprej bi
bilo treba izvajati učinkovite politike zaposlovanja in socialnega
vključevanja, socialni dialog pa bi bilo treba dodatno okrepiti.
Splošne upravne zmogljivosti niso zadostne. Na področju podjetniške in
industrijske politike je bil dosežen dober, vendar neenakomeren napredek.
Zakonodaja in upravni postopki, povezani s poslovanjem podjetij, so bili
poenostavljeni, stroški za podjetja pa so se zmanjšali. Ukrepi za podporo
podjetjem so še naprej razpršeni med več programi. Na področju vseevropskih
omrežij je bil dosežen dodaten napredek. Država še naprej razvija svoje
prometno, energetsko in telekomunikacijsko omrežje ter dejavno sodeluje v
Prometnem observatoriju za jugovzhodno Evropo in Energetski skupnosti. Izvedba
koridorja X še vedno zaostaja za načrti, ker je bilo za določitev
finančnega okvira potrebnega več časa, kot je bilo prvotno
predvideno. Določen napredek je bilo opaziti na
področju regionalnega razvoja in usklajevanja strukturnih skladov.
Pri izvajanju komponent IPA, ki se nanašajo na operativni program za regionalni
razvoj in razvoj človeških virov, je bil dosežen določen napredek.
Zaradi pomanjkanja strokovnega znanja in izkušenj ter nezadostnega
institucionalnega usklajevanja je prišlo do precejšnjih zamud. Okrepiti je
treba prevzemanje odgovornosti pristojnih organov za izvajanje programov. O omejenem
napredku je mogoče poročati v zvezi z neodvisnostjo in
učinkovitostjo sodstva, pri čemer je bila med drugim
spremenjena vloga ministra za pravosodje v sodnem svetu in ustanovljeno višje
upravno sodišče. Potrebni so dodatni ukrepi v zvezi z ocenjevanjem
sodnikov in trajnostjo sodniške funkcije. Na področju protikorupcijske
politike je bil dosežen omejen napredek. Usklajevanje nacionalne zakonodaje
s pravnim redom EU se je nadaljevalo in začelo se je sistematično
preverjanje izjav o premoženjskem stanju. Potrebni so rezultati pri obravnavi
kaznivih dejanj korupcije na visoki ravni. Na področju temeljnih pravic
sta pravni in institucionalni okvir sicer na splošno vzpostavljena, vendar ju
je treba bolje izvajati. Začel se je dialog glede pomanjkanja svobode
izražanja v medijih, ki je zelo zaskrbljujoče. Določen napredek je
bil dosežen na področju kulturnih pravic in manjšin. Ohridski okvirni
sporazum je za državo še naprej bistveni element ohranjanja demokracije in
pravne države. Na področju pravice, svobode in
varnosti je mogoče poročati o dobrem napredku v zvezi z zunanjimi
mejami in schengenskim pravnim redom ter pravosodnim in carinskim sodelovanjem.
Mejna policija še vedno ne razpolaga z ustrezno tehnično opremo in
proračunskimi sredstvi. Določen napredek je bil dosežen na
področju migracij, vizumske politike, policijskega sodelovanja in boja
proti organiziranemu kriminalu. Izvajanje policijske reforme se je nadaljevalo,
vendar še vedno obstajajo strukturne pomanjkljivosti, težave pa povzročajo
tudi pomanjkanje osebja in skromna proračunska sredstva. Izvajanje
zakonodaje na področju azila še vedno ni bilo zadostno, predvsem kar
zadeva zagotavljanje pravne pomoči, razlage in dostopa do socialnih
pravic. V zvezi z evropskimi standardi na
področju znanosti in raziskav je bil opažen napredek. Sprejeta je
bila nacionalna strategija za obdobje 2011–2020. Stopnja sodelovanja v sedmem
okvirnem programu EU za raziskave se je še povečala. Upravna zmogljivost
za podpiranje sodelovanja v okvirnih programih je šibka. O določenem
napredku je mogoče poročati v zvezi z evropskimi standardi na
področju izobraževanja, usposabljanja, mladih in kulture. Država je
izboljšala rezultate pri skupnih referenčnih merilih, določenih v
strateškem okviru „Izobraževanje in usposabljanje 2020“. Izvajanje programov
Vseživljenjsko učenje in Mladi v akciji je še vedno prekinjeno. Krepitev
neposrednih stikov med etničnimi skupnostmi na področju izobraževanja
je še naprej izziv. O določenem napredku je mogoče
poročati na področju okolja, predvsem pri prenosu pravnega
reda EU v nacionalno zakonodajo in ratifikaciji večstranskih okoljskih
sporazumov. Znatna prizadevanja za izvajanje nacionalne zakonodaje so potrebna
zlasti na področju upravljanja z vodnimi viri in nadzora nad industrijskim
onesnaževanjem. Napredek pri usklajevanju nacionalne zakonodaje na
področju podnebnih sprememb s pravnim redom EU in izvajanju
zadevnega pravnega reda EU je bil skromen. Potrebna so nadaljnja prizadevanja
za krepitev institucionalnih zmogljivosti in medinstitucionalnega sodelovanja.
Na področju varstva potrošnikov in zdravja je bil dosežen
določen napredek, vendar prizadevanja še vedno ovirajo omejena
finančna sredstva in šibke operativne strukture. Na področju carinske
unije je bil dosežen dober napredek, tako z vidika carinske zakonodaje kot
upravnih in operativnih zmogljivosti. Na področju zunanjih
odnosov je bil dosežen napredek, zlasti pri usklajevanju nacionalne zakonodaje
s pravnim redom EU na področju skupne trgovinske politike. Država je
napredovala tudi na področju zunanje, varnostne in obrambne politike.
Sprejela je ukrepe za zagotovitev boljšega usklajevanja med pristojnimi organi
pri izvajanju mednarodnih omejevalnih ukrepov. Svojo zakonodajo je uskladila z
izjavami EU in sklepi Sveta ter pokazala nenehno pripravljenost na sodelovanje
v civilnih, vojaških in kriznih operacijah. Napredek na področju finančnega
nadzora je bil večinoma povezan z usklajevanjem nacionalne zakonodaje
s pravnim redom EU, potrebna pa so prizadevanja za zagotovitev njenega
izvajanja, zlasti kar zadeva uvedbo sistemov finančnega poslovodenja in
kontrole. Upravna zmogljivost državnega revizijskega urada je bila dodatno
okrepljena, vendar pa bo treba njegovo neodvisnost vključiti v ustavo. Na
področju finančnih in proračunskih določb ni bilo
posebnega napredka. Na splošno med sistemom v državi in tistim v EU ni
večjih razhajanj z vidika temeljnih načel in institucij na zadevnih
področjih politik, ki bi lahko vplivala na pravilno uporabo pravil o virih
lastnih sredstev. Upravni okvir za uporabo okvira virov lastnih sredstev še
vedno ni vzpostavljen. Črna gora Črna gora je
dobro napredovala pri izpolnjevanju političnih meril za
članstvo v EU, pri čemer je na splošno dosegala zadovoljive
rezultate, še zlasti pri ključnih prednostnih nalogah, določenih v
mnenju Komisije iz leta 2010[18].
Zakonodajni in institucionalni
okvir sta bila izboljšana z namenom, da se okrepijo delo parlamenta, volilni
okvir, profesionalizem in depolitizacija javne uprave, neodvisnost in
odgovornost sodstva, protikorupcijska politika, svoboda medijev in sodelovanje
s civilno družbo. Črna gora je okrepila prizadevanja, da
bi dosegla boljše rezultate v boju proti korupciji in organiziranemu kriminalu. Sprejela je ukrepe za izboljšanje
izvajanja protidiskriminacijskih politik ter za odobritev pravnega statusa
razseljenim osebam in zagotovitev spoštovanja njihovih pravic. Vendar pa se ranljive skupine v
praksi še vedno soočajo z diskriminacijo. Črna gora je imela še naprej konstruktivno vlogo
v regiji in je nemoteno izvajala stabilizacijsko-pridružitveni sporazum. Na področju demokracije
in pravne države je bila zakonodaja o pravicah in svoboščinah manjšin
ter volitvah usklajena z ustavo. Zakonodajni in
institucionalni okvir za volitve, ki sta ena ključnih prednostnih
nalog iz mnenja Komisije, sta bila znatno okrepljena v skladu z glavnimi
priporočili Urada za demokratične institucije in človekove
pravice pri OVSE in beneške komisije. Z novim zakonom o volitvah se izvaja
ustavna zaveza glede ustrezne zastopanosti manjšin, saj je bila uvedena pozitivna
diskriminacija za zagotovitev zastopanosti vseh manjšin na parlamentarnih
volitvah. Prav tako sta bila s tem zakonom okrepljena upravljanje in
preglednost volilnega postopka. Z večjo podporo parlamentarnim odborom,
boljšim načrtovanjem dela parlamenta in okrepljenim nadzorom, zlasti na
področju obrambe in varnosti, je bil dosežen napredek pri krepitvi
zakonodajne in nadzorne vloge parlamenta, ki je tudi ena ključnih
prednostnih nalog iz mnenja Komisije. Izboljšati je treba splošno zmogljivost
parlamenta in sredstva, ki jih ima na voljo za preverjanje združljivosti
predlogov zakonov s pravnim redom EU. Za utrditev nadzorne vloge parlamenta in
povečanje njegovih upravnih zmogljivosti so potrebna dodatna prizadevanja. Nova vlada
je procesu vključevanja v EU namenila prednostni status. Usklajevanje
vladnega dela in oblikovanje politik sta se dodatno izboljšala, zlasti v smislu
kakovosti posvetovanj s civilno družbo. Delo vlade v zvezi z akcijskim
načrtom za izvedbo ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije je
bilo sistematično in učinkovito. Zmogljivosti ministrstev za
zagotavljanje usklajenosti in spremljanje učinkovitega izvajanja zakonov
so se nekoliko izboljšale, vendar jih bo treba dodatno razviti. Znatno je treba
okrepiti upravne zmogljivosti za usklajevanje dejavnosti na področju
vključevanja v EU, tudi na področju finančne pomoči.
Zakonodajne spremembe, namenjene oblikovanju pregledne, učinkovite in
odgovorne uprave na lokalni ravni, še niso bile sprejete. Črna gora je sprejela pomembne ukrepe za
obravnavo glavnih izzivov reforme javne uprave, ki je ena ključnih
prednostnih nalog iz mnenja Komisije. Vlada je sprejela in začela izvajati
strategijo o reformi javne uprave, da bi uvedla evropske standarde na
področju zaposlovanja in napredovanja ter povečala učinkovitost.
Sprejet je bil izboljšan pravni okvir na področju javnih služb in državne
uprave, namenjen večji učinkovitosti in depolitizaciji ter uvedbi
zaposlovanja, ki temelji na zaslugah. Zakonodaja, ki ureja upravne postopke, je
bila spremenjena in izvajati se je začela nadaljnja obsežna reforma.
Organ, pristojen za upravljanje človeških virov, je bil okrepljen.
Priprave za izvajanje sprejete zakonodaje je treba okrepiti in
osredotočiti na zagotavljanje depolitizacije, profesionalizma,
učinkovitosti in nepristranskosti uprave v praksi, vključno z
zaposlovanjem in napredovanjem, ki temeljita na zaslugah. Pri izvajanju te strategije je treba
ustrezno upoštevati potrebo po racionalizaciji upravnih struktur in krepitvi
upravne zmogljivosti, zlasti na področjih evropskega povezovanja, ter
hkrati zagotavljati finančno vzdržnost javne uprave. Zmogljivosti urada
varuha človekovih pravic in državne revizijske institucije je treba dodatno
okrepiti. Kar zadeva pravosodni
sistem, je Črna gora napredovala pri krepitvi neodvisnosti,
avtonomnosti, učinkovitosti ter odgovornosti sodnikov in tožilcev, ki je
ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije. Na podustavni ravni je
bil izboljšan pravni okvir za neodvisnost sodstva in avtonomnost javnega
tožilstva, proces ustavne reforme pa je napredoval. Določbe o odgovornosti
sodnikov in tožilcev so bile okrepljene. V prihodnosti bodo potrebna znatna
prizadevanja za zaključek pravne reforme in učinkovito izvajanje pred
kratkim sprejete zakonodaje, vključno s prepričljivimi rezultati pri
obravnavi zadev korupcije in organiziranega kriminala na vseh ravneh. Za prvo
imenovanje sodnikov mora Črna gora še vzpostaviti enoten sistem
zaposlovanja, ki se bo uporabljal po celi državi in bo temeljil na anonimnih
testih. Uvesti mora sistematično usposabljanje za vse sodnike in tožilce,
zlasti glede nove zakonodaje in prava EU. Prizadevanja za zmanjšanje sodnih
zaostankov so bila okrepljena, vendar mora biti uporabljena metodologija bolj
dosledna. Sodno učinkovitost še vedno ovira pomanjkanje ustrezne
infrastrukture in opreme. Zagotoviti je treba javno objavo vseh sodb
sodišč. Na področju protikorupcijske politike
je bil dosežen napredek pri izvajanju vladne protikorupcijske strategije in z
njo povezanega akcijskega načrta, ki je ena ključnih prednostnih
nalog iz mnenja Komisije. Protikorupcijski strateški in zakonodajni okvir sta
bila okrepljena na ključnih področjih financiranja političnih
strank, navzkrižja interesov, obtožb, zaščite prijaviteljev nepravilnosti
in javnih naročil. Črna gora je zaključila analizo tveganja
področij, ki so ranljiva za korupcijo, da bi izpopolnila svoje politike za
preprečevanje korupcije. Tehnične in upravne zmogljivosti za preprečevanje
korupcije in boj proti njej so bile nadgrajene in izvedenih je bilo več
preiskav v zadevah korupcije. Sprejeti so bili ukrepi za doseganje
oprijemljivih rezultatov pri proaktivnem preiskovanju in pregonu ter obsodbah v
zadevah korupcije na vseh ravneh, kar je tudi ena od prednostnih nalog iz
mnenja Komisije. Vendar pa mora država okrepiti prizadevanja, da bo na tem
področju dosegla boljše rezultate. Število pravnomočnih obsodb za
kazniva dejanja korupcije je še naprej skromno, zlasti v zadevah korupcije na
visoki ravni. Uporabo posebnih preiskovalnih ukrepov še vedno ovirata
pomanjkanje ustrezne opreme in primerno strokovno usposobljenih človeških
virov. Dodatno je treba izboljšati usklajevanje med pristojnimi organi in še
zlasti sodelovanje med tožilstvom in policijo. Izvajanje zakonodajnega okvira
je neenakomerno. Potrebno je odločno izvajanje pred kratkim sprejetih
določb na področju navzkrižja interesov in financiranja
političnih strank. Še vedno je potrebno strožje spremljanje korupcije in
navzkrižja interesov v sodstvu. Korupcija ostaja precej razširjena na številnih
področjih in pomeni resen problem. Na splošno sta spoštovanje človekovih
pravic in varstvo manjšin v Črni gori zagotovljena. Sprejeti so
bili ukrepi za nadaljnje izboljšanje zadevnega pravnega in institucionalnega
okvira. Zagotoviti je treba učinkovito izvajanje obstoječe
zakonodaje in krepitev upravnih zmogljivosti. Na področju spodbujanja in
uveljavljanja človekovih pravic je bil dosežen omejen napredek.
Pristojnosti ter vpliv urada varuha človekovih pravic in svoboščin so
se znatno okrepili z novim zakonom o varuhu človekovih pravic, ki je bil
sprejet julija in s katerim je bil varuh določen za nacionalni mehanizem
za zaščito pred mučenjem in diskriminacijo. Vendar pa urad varuha
človekovih pravic še vedno nima zadostnih finančnih in upravnih
zmogljivosti, da bi lahko učinkovito opravljal svoje naloge. Na
področju slabega ravnanja in boja proti nekaznovanosti je bil
napredek omejen. Zaposleni v pristojnih institucijah so bili deležni dodatnih
usposabljanj. Še vedno se občasno poroča o uporabi nasilja, zlasti na
policijskih postajah, obravnava prijavljenih primerov pa je še naprej
počasna. Kar zadeva zaporniški sistem, sta bila razvita pravni in
regulativni okvir za uvedbo sistema alternativnih sankcij in izvajanja
kazenskih sankcij. Razmere v zaporih je treba še bolj uskladiti z mednarodnimi
standardi, predvsem z vidika zagotavljanja zdravstvene oskrbe in prostorov,
rezerviranih za družinske obiske. Prav tako je treba obravnavati vprašanje
učinkovitega izvajanja sankcij. V zvezi s svobodo izražanja, ki je ena
ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije, je bil dosežen napredek.
Obrekovanje in razžalitev sta bila v celoti dekriminalizirana. Vrhovno
sodišče je sprejelo smernice o ravni denarnih odškodnin v tožbah zaradi
obrekovanja, vloženih zoper medije, ki so skladne z evropskimi standardi in
sodno prakso Evropskega sodišča za človekove pravice, ter jih
razposlalo nacionalnim sodiščem. Vendar pa nekateri primeri nasilja iz
preteklosti in novejše grožnje novinarjem še vedno niso bili deležni ustreznih
preiskav in pregona. Svoboda zbiranja in združevanja se na splošno spoštuje. Zelo dober napredek je bil dosežen pri
sodelovanju državnih institucij z organizacijami civilne družbe, kar je
ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije. Julija je bil sprejet
zakon o nevladnih organizacijah. Najvišji državni organi so ohranjali redne
stike z nevladni organizacijami ter na splošno odprto in konstruktivno
sodelovali z zainteresiranimi stranmi. Prav tako so bili sprejeti ukrepi za
izboljšanje sodelovanja s civilno družno na lokalni ravni. Črna gora je napredovala na področju
protidiskriminacijske politike, ki je ena ključnih prednostnih
nalog iz mnenja Komisije. Z zakonom o varuhu človekovih pravic, sprejetim
julija, je varuh postal pristojen tudi za primere diskriminacije. Septembra je
bil v uradu predsednika vlade imenovan svetovalec za zadeve na področju
boja proti diskriminaciji. Romi, Aškali in Egipčani, invalidi ter tudi
lezbijke, geji, biseksualci in transseksualci se še vedno soočajo z
diskriminacijo, tudi s strani javnih organov. Za učinkovito izvajanje
protidiskriminacijskega zakona je treba okrepiti zmogljivosti urada varuha
človekovih pravic in organov kazenskega pregona, da bodo lahko ustrezno
obravnavali primere diskriminacije. Pri spoštovanju pravic invalidov je
bil dosežen napredek. Sprejeta sta bila zakon, ki prepoveduje
diskriminacijo invalidov, ter zakon o poklicni rehabilitaciji in zaposlovanju
invalidov. Izvajati so se začele dejavnosti za vključujoče
izobraževanje in sprejeti so bili nekateri ukrepi za spodbujanje zaposlovanja
invalidov. Vendar v pravnem okviru še vedno obstajajo pomanjkljivosti, zlasti
glede pozitivne diskriminacije in mehanizmov sankcioniranja, invalidi pa se še
naprej srečujejo z diskriminacijo, zlasti na področju zaposlovanja in
dostopa do javnih prostorov. Pogoji v zavodu Komanski Most so še vedno
zaskrbljujoči. Določen napredek je bil dosežen pri spodbujanju
spoštovanja pravic žensk, vendar je uveljavljanje teh pravic, zlasti kar
zadeva varstvo žrtev nasilja v družini, omejeno. Dostop žensk do položajev
odločanja je treba izboljšati. Napredek na področju stvarnih pravic
je bil omejen. Postopek vračanja premoženja še vedno poteka
počasi in ga je treba pospešiti. Zaradi več primerov ponarejanja
listin v zvezi s stvarnimi pravicami so bili sprejeti ukrepi za strožji nadzor
nad katastrskimi uradi. Parlament je julija sprejel spremembe zakona o geodetski
dejavnosti in zemljiškem katastru, vendar pa je treba delovanje katastrskega
sistema še izboljšati, zlasti z vidika celovitosti in točnosti podatkov
ter pokritosti celotnega nacionalnega ozemlja. Medetnični donosi v Črni gori so
bili še naprej stabilni. Sprejeti so bili ukrepi za izboljšanje politične
zastopanosti manjšin, in sicer z uskladitvijo zakona o pravicah manjšin z
ustavo. Napredek pri gospodarskem, družbenem in političnem
vključevanju Romov, Aškalov in Egipčanov je kljub nenehnim
prizadevanjem pristojnih organov na nacionalni in lokalni ravni še vedno
razmeroma omejen. Napredek pri izboljšanju položaja razseljenih oseb, ki
je ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije, je bil omejen. Kljub
prizadevanjem pristojnih organov, da bi tem osebam podelili pravni status, je
zaradi zapletenih in zamudnih postopkov status rezidenta doslej dobilo le malo
oseb. Na področju regionalnih
vprašanj in mednarodnih obveznosti Črna gora še naprej izpolnjuje
pogoje stabilizacijsko-pridružitvenega procesa glede sodelovanja z Mednarodnim
kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo in regionalnega sodelovanja.
Država je še naprej dejavno sodelovala v pobudah za regionalno sodelovanje, med
drugim tudi v Procesu sodelovanja v jugovzhodni Evropi, Svetu za regionalno
sodelovanje in Srednjeevropskem sporazumu o prosti trgovini. V letih 2010 in
2011 je predsedovala Srednjeevropski pobudi, Procesu sodelovanja v jugovzhodni
Evropi in Jadransko-jonski pobudi. Črna gora si še naprej odločno
prizadeva za regionalno sodelovanje in ima konstruktivno vlogo v regiji.
Nekatera odprta dvostranska vprašanja še niso bila rešena. V zvezi s procesom sarajevske deklaracije
je bil dosežen znaten napredek. Po srečanjih junija in septembra 2011 so
se Bosna in Hercegovina, Hrvaška, Črna gora in Srbija sporazumele o
številnih vprašanjih, vključno z besedilom skupne izjave, ki naj bi bila
podpisana na ministrski konferenci v Beogradu novembra 2011. Kar zadeva
Mednarodno kazensko sodišče, dvostranski sporazum z Združenimi državami
Amerike iz leta 2003 o imuniteti ni v skladu s skupnimi stališči in
vodilnimi načeli EU. Črna gora se mora uskladiti s stališčem EU.
Gospodarstvo
Črne gore je začelo leta 2010 okrevati od posledic krize, ki je
pomenila močen pritisk na okvir gospodarske politike države. Zaradi
pomanjkanja standardnih instrumentov monetarne politike[19] je imela proračunska
politika težko nalogo doseči ravnovesje med vzpostavitvijo ponovne rasti
in izvajanjem konsolidacije. Vendar pa je državi uspelo izboljšati splošno
makroekonomsko stabilnost in kakovost javnih financ ter ohraniti ritem reform.
Proces okrevanja črnogorskega gospodarstva je še vedno šibek.
Konkurenčnost gospodarstva je ob nizki stopnji diverzifikacije v
različnih sektorjih še naprej omejena. Na področju pravne države, javne
uprave, človeških virov in infrastrukture še vedno obstajajo
pomanjkljivosti. Kar zadeva gospodarska
merila, je Črna gora dodatno napredovala v smeri delujočega
tržnega gospodarstva zaradi napredka pri stabilizaciji bančnega sektorja
in ohranjanja sorazmerno preudarne naravnanosti proračunske politike, s
čimer je okrepila makroekonomsko stabilnost. Država bi morala biti v
srednjeročnem obdobju sposobna spoprijeti se s pritiski konkurence in
tržnimi silami v Uniji, če bo v okviru izvajanja svojega programa reform
zmanjšala obstoječe strukturne pomanjkljivosti. Okrevanje izvozno
usmerjenih panog je spodbudilo gospodarsko rast in ob hkratnem umerjenem
domačem povpraševanju ter pozitivnem razvoju turističnega sektorja
prispevalo k zmanjšanju sicer še vedno visokih zunanjih neravnovesij.
Gospodarska politika je bila še naprej dosledna in izvajanje nekaterih
strukturnih reform je napredovalo. Reforma javnega pokojninskega sistema pomeni
korak naprej v smeri kakovostnejših in vzdržnejših javnih financ. Mehanizmi
vstopa na trg in izstopa z njega, izvajanje pogodb, pa tudi postopki
registracije podjetij in stvarnih pravic so bil dodatno izboljšani.
Finančna zakonodaja je bila razvita v smeri izboljšanja odpornosti
finančnega sektorja. Vendar pa je bila
vloga bank kot finančnega posrednika precej umirjena, saj so banke
izvajale konsolidacijo svojih bilanc. Izredno velik delež neservisiranih
posojil še naprej močno ogroža finančno stabilnost. Podjetja se še
vedno soočajo z zaostrenimi posojilnimi pogoji in visokimi posojilnimi
obrestmi. Brezposelnost je visoka. Zaradi financiranja proračunskih potreb
je narastel javni dolg, obenem pa so se znatno povečale pogojne
obveznosti, povezane z državnimi poroštvi, in zaostala proračunska
plačila. Privatizacija je potekala v negativnih splošnih razmerah. Razen
turizma in izvoza surovin se je gospodarska dejavnost še naprej
osredotočala na storitve in blago iz nemenjalnega sektorja. Siva ekonomija
še vedno predstavlja pomemben izziv. Pomanjkljivosti na področju pravne
države so še naprej prisotne ter negativno vplivajo na naložbeno in poslovno
okolje. Črna gora je
dobro napredovala pri izboljševanju svoje sposobnosti za prevzem obveznosti
članstva, zlasti na področjih javnih naročil, prava
gospodarskih služb, statistike, finančnih storitev, sodstva in temeljnih
pravic, znanosti in raziskav ter izobraževanja, mladih in kulture. Napredek na
drugih področjih, kot so prosti pretok delavcev, svoboda opravljanja
storitev, kmetijstvo, okolje, regionalna politika in usklajevanje strukturnih
skladov, je bil omejen. Na splošno je Črna gora še naprej nemoteno
izpolnjevala obveznosti iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Vendar pa
še vedno obstajajo nekatere vrzeli na področjih državnih pomoči in
tranzitnega prometa, na katerih bodo potrebna dodatna prizadevanja za
usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU. Na področju prostega pretoka blaga
je bil dosežen določen napredek pri standardizaciji, akreditiranju,
meroslovju in nadzoru trga. Usklajevanje horizontalnega pravnega okvira s
pravnim redom EU ni zelo napredovalo, medtem ko se prenos pravnega reda v zvezi
s proizvodi še ni resnično začel. Na področju prostega
gibanja delavcev je bil napredek majhen in se je osredotočal zlasti na
usklajevanje sistemov socialne varnosti. Usklajevanje zakonodajnega okvira s
pravnim redom EU je šele v začetni fazi. Napredek v zvezi s pravico do
ustanavljanja in svobodo opravljanja storitev je bil majhen in
osredotočen na izdajo gradbenih dovoljenj. Popolna neodvisnost agencije za
elektronske komunikacije in poštne storitve še ni zagotovljena. Prizadevanja za
uskladitev nacionalne zakonodaje z direktivo EU o storitvah je treba okrepiti.
Določen napredek je bil dosežen na področju prostega pretoka
kapitala oz. konkretneje pri boju proti pranju denarja, ukrepanju za
preprečevanje financiranja terorizma ter sodelovanju med finančnimi
nadzornimi organi in organi pregona. Upravne in nadzorne zmogljivosti so še
vedno šibke. O dobrem napredku je mogoče poročati na področju javnih
naročil, na katerem je bila upravna zmogljivost okrepljena in
preglednost postopkov izboljšana. Splošni institucionalni okvir na
področju javnih naročil zbuja nekatere pomisleke. Država je dobro
napredovala na področju prava gospodarskih družb. Določen
napredek je bil dosežen pri usklajevanju nacionalne zakonodaje o organizaciji
podjetij, računovodstvu in reviziji ter ponudbah za prevzem z zadevnim
pravnim redom EU. Določen napredek je bil dosežen v zvezi s
pravom intelektualne lastnine, predvsem pri usklajevanju nacionalne zakonodaje
s pravnim redom EU na področju avtorskih in sorodnih pravic, blagovnih
znamk ter varstva modelov. Za nadaljnji napredek na tem področju je nujna
dodatna okrepitev upravnih zmogljivosti. Na področju politike konkurence je
bil dosežen določen napredek pri usklajevanju nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU. Vendar pa med izzive še vedno sodi upravna zmogljivost urada
za varstvo konkurence in organov, pristojnih za nadzor nad državnimi
pomočmi. Poleg tega usklajevanje pravnega okvira na področju nadzora
nad državnimi pomočmi s pravili EU še ni zaključeno. Pomanjkanje
popolnega spoštovanja zavez glede državnih pomoči, ki izhajajo iz
stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma, je še naprej zaskrbljujoče. Dodatno
je treba zagotoviti operativno neodvisnost organa, pristojnega za nadzor nad
državnimi pomočmi. Na področju kovinske industrije morajo pristojni
organi zagotoviti popolno preglednost zneskov državnih pomoči, dodeljenih
proizvajalcem aluminija in jekla. Brez nadaljnjega odlašanja je treba sprejeti
odločitve o lastništvu jeklarskega podjetja, ki je razglasilo stečaj.
Napredek Črne gore na področju finančnih
storitev bil neenakomeren, zlasti v bančnem sektorju. Sodelovanje med
tremi regulativnimi institucijami je bilo okrepljeno. Usklajevanje nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU na področju zavarovalništva, finančne
infrastrukture, trgov vrednostnih papirjev ter investicijskih storitev je šele
v začetni fazi, obravnavati pa je treba tudi stanje na področju
poklicnih pokojninskih skladov. Na področju informacijske družbe in
medijev je bil dosežen dodaten napredek v smislu usklajevanja nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU. Neodvisnost regulativnega organa za elektronske
komunikacije in informacijsko družbo se je izboljšala, vendar je še vedno v
ogrožena. Potrebna so prizadevanja za celovito izvajanje zakonodaje in uvedbo
ukrepov za varstvo konkurence, da se zagotovijo enaki konkurenčni pogoji
za vse gospodarske subjekte. Na področju avdiovizualne politike je bila
okrepljena agencija za elektronske medije, vendar njena sposobnost
učinkovitega spremljanja trga še vedno ni zadostna. Določen napredek je bil dosežen na
področju kmetijstva in razvoja podeželja. Vzpostavljajo se temelji
za natančno kmetijsko statistiko. Na področju razvoja podeželja je bil
napredek pri razvoju politike in uporabi razpoložljive finančne
pomoči razmeroma omejen. Kar zadeva varnost hrane ter veterinarsko
in fitosanitarno politiko, je bil dosežen določen napredek z vidika
okrepljenih zmogljivosti na področju varnosti hrane ter usklajevanja
nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU na področju veterinarske in
fitosanitarne politike. Določen napredek je bil dosežen tudi na
področju ribištva, predvsem pri nadgradnji upravne zmogljivosti,
okrepitvi inšpekcij in spremljanja morskih ribolovnih virov ter bolj
sistematičnem zbiranju podatkov. Upravljavske in inšpekcijske zmogljivosti
urada za ribištvo so še vedno šibke. Na področju prometne politike je
bil dosežen določen napredek pri usklajevanju nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU, zlasti na področju cestnega in zračnega prometa.
Potrebna so dodatna prizadevanja, da bi bila nacionalna zakonodaja na
področju prometa popolnoma skladna z zadevnim pravnim redom EU, zlasti s
tretjim železniškim paketom. Sprejete so bile odločitve o ukinitvi
diskriminatornih cestnih pristojbin za vozila iz EU, vendar se še ne izvajajo v
celoti. Črna gora je nekoliko napredovala na področju energetike,
zlasti pri obnovljivih virih energije. Sprejeta je bila nova strategija o
energetski politiki za obdobje do leta 2030. Potrebna so dodatna prizadevanja
za sprejetje zakonodaje na področju zalog nafte in oblikovanje
regulativnega okolja, ki bi spodbujalo večjo uporabo obnovljivih virov
energije v vseh sektorjih. Upravne zmogljivosti so še vedno omejene. Država je nekoliko napredovala na
področju obdavčenja, predvsem z razvojem računalniško
podprtega sistema za registracijo in pobiranje davkov. Upravne zmogljivosti na
področju informacijskih tehnologij ter učinkovitost podatkovnih
sistemov na področju upravnega sodelovanja in notranjih kontrol so še
naprej šibke. Na področju ekonomske in monetarne
politike je bil dosežen dodaten napredek, predvsem v smislu izboljšanja
pravnega okvira, saj so bile sprejete podrobne določbe o zahtevah v zvezi
z rezervami, o registrih kreditov ter o izločitvi iz obtoka, zamenjavi in
uničenju obrabljenih ali poškodovanih bankovcev in kovancev. Na področju statistike je bil
dosežen dober napredek. Črna gora je aprila 2011 uspešno izvedla
popis prebivalstva in stanovanj, julija pa je objavila prve popolne rezultate.
Vendar pa so potrebna dodatna znatna prizadevanja za odpravo ugotovljenih
pomanjkljivosti in izboljšanje statistične infrastrukture, da bi se
dosegla zadovoljiva raven usklajenosti nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU
na tem področju. Pri usklajevanju nacionalne zakonodaje o socialni
politiki in zaposlovanju s pravnim redom EU je bil napredek skromen, zlasti
na področju zdravja in varstva pri delu, socialnega vključevanja ter
socialnega varstva. Določen napredek je bil dosežen v zvezi s socialnim
dialogom. Na področju boja proti diskriminaciji so prizadevanja
vključevala zlasti sprejetje zakona o varuhu človekovih pravic in
dejavnosti osveščanja. Zmogljivost javne službe za zaposlovanje ter aktivni
ukrepi na trgu dela še vedno ne zadostujejo za reševanje problema nizke stopnje
delovne aktivnosti in zaposlenosti ter neskladja med ponudbo znanj in
spretnosti ter povpraševanjem po njih. Na splošno javnofinančne razmere
negativno vplivajo na reforme na socialnem področju. Določen napredek je bil dosežen na
področju podjetniške in industrijske politike, zlasti pri razvoju
politike v korist MSP. Vendar pa so potrebna prizadevanja za razvoj
industrijske politike in okrepiti je treba politiko za strateško pomembne
proizvodne sektorje. Na področju vseevropskih omrežij
je bil dosežen majhen napredek. V zvezi z infrastrukturami TEN-T je
potrebno nadaljnje delo, da bi se izboljšale cestne in železniške povezave.
Napredek pri omrežju TEN-E je bil večinoma povezan z izboljšanjem elektroenergetskih
povezav. Na področju regionalne politike in
usklajevanja strukturnih instrumentov je bil dosežen majhen napredek, ki je
bil večinoma osredotočen na vzpostavitev ustrezne strukture za
izvajanje komponent III in IV IPA. Vzpostavitev teh struktur bi morala biti
nujno čim prej zaključena. Razviti je treba ustrezno upravno
zmogljivost, predvsem na področjih strateškega načrtovanja,
projektnega razvoja in upravljanja ter finančnega upravljanja in nadzora. Črna gora je
nekoliko napredovala na področju sodstva in temeljnih pravic,
zlasti pri obravnavi ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije.
Potrebni bodo dodatni odločni ukrepi za uskladitev nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU v tem poglavju ter zlasti za njeno učinkovito izvajanje
in uveljavljanje v srednjeročnem obdobju. Rezultate v boju proti hudim
kaznivim dejanjem, zlasti korupciji na visoki ravni, je treba še izboljšati. V
zvezi s temeljnimi pravicami je bil sicer dosežen določen napredek pri
krepitvi pravnega in institucionalnega okvira, vendar je treba obstoječa
pravna jamstva v celoti uporabljati, upravne zmogljivosti pa okrepiti. Na področju pravice, svobode in
varnosti je bil dosežen dober napredek pri krepitvi sodnega sodelovanja,
zlasti v kazenskih zadevah. Določen napredek je bil dosežen na
področju migracij in azila. Napredek je opaziti tudi na področju
upravljanja mej. Sprejeta je bila nova strategija za boj proti terorizmu.
Črna gora je napredovala pri obravnavanju izzivov, ki jih prinaša boj
proti organiziranemu kriminalu, še zlasti v obliki tesnejšega mednarodnega in
regionalnega sodelovanja. Število s tem povezanih preiskav in primerov odvzema
prostosti se je rahlo povečalo, zlasti na področju trgovine s
prepovedanimi drogami. Finančne preiskave v dveh večjih zadevah so omogočile
začasen zaseg premoženja znatne vrednosti. Vendar pa je bilo skupno
število finančnih preiskav in primerov odvzema premoženjske koristi,
pridobljene s kaznivim dejanjem, še naprej skromno. Izboljšati je treba
policijsko dejavnost, ki temelji na obveščevalnih informacijah, in
sodelovanje med ustreznimi službami. Mehanizme preiskovanja in pregona je treba
okrepiti, zlasti na področjih trgovine z ljudmi in pranja denarja.
Spremembe zakona o notranjih zadevah in zakona o preprečevanju pranja
denarja še niso bile sprejete. Področje vizumske politike je treba dodatno
uskladiti s pravnim redom EU. Potrebni so nadaljnji ukrepi za zagotovitev
ustreznih razmer za sprejem prosilcev za azil in nezakonitih migrantov. Na področju raziskav in inovacij
je bil dosežen dober napredek. Institucionalni in zakonodajni okvir za
znanstvenoraziskovalne dejavnosti sta bila okrepljena in sprejetih je bilo
več ukrepov za izboljšanje mobilnosti raziskovalcev. Pri zasnovi razvojne
politike bi bilo treba ustrezno upoštevati priprave na Unijo inovacij. Na področju izobraževanja in kulture
je mogoče poročati o določenem napredku, zlasti pri usklajevanju
nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU. Potrebna so dodatna prizadevanja, da
se zagotovi vključujoče izobraževanje za ranljive skupine in otroke s
posebnimi potrebami. Na področju okolja in podnebnih
sprememb je bil napredek Črne gore pri usklajevanju nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU in njenem izvajanju majhen. Med glavne
dosežke sodita sprejetje izvedbene zakonodaje o ravnanju z odpadki in naravnih
območjih ter ratifikacija mednarodnih okoljskih sporazumov. Upravna
zmogljivost agencije za varstvo okolja se je izboljšala, vendar je treba njene
inšpekcijske dejavnosti še okrepiti. Država mora v vseh
sektorjih pospešiti strateško načrtovanje ter bolj sistematično
vključevati okolje v druge sektorje, da bi se zagotovilo trajnostno
financiranje izvajanja. Zmogljivosti uprave, ki je na
lokalni in nacionalni ravni pristojna za okolje in podnebne spremembe, je treba
okrepiti. Na področju varstva potrošnikov in
zdravja se Črna gora približuje potrošniški politiki EU ter strategiji
EU na področju zdravja. Vendar so potrebna dodatna prizadevanja za
uskladitev nacionalne zakonodaje na tem področju s pravnim redom EU in
razvoj upravnih zmogljivosti. Podpora potrošniškim organizacijam in dejavnostim
osveščanja je še vedno omejena. Na področju carinske unije je bil
dosežen določen napredek, zlasti pri usklajevanju s kombinirano
nomenklaturo in odpravi carinskih pristojbin, ki niso skladne s pravnim redom
EU ter obveznostmi iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma. Še vedno so
potrebna nadaljnja prizadevanja na področjih, kot so upravljanje kvot,
predpisi o varnosti ter usklajevanje s carinskim zakonikom EU. Določen napredek je bil dosežen na
področju zunanjih odnosov. Treba je okrepiti institucionalne in
upravne zmogljivosti na področju trgovinske, razvojne in humanitarne
politike. Država je dosegla dodaten napredek na področju zunanje,
varnostne in obrambne politike. Zlasti je še naprej pomembno prispevala k
regionalni stabilnosti. Na področju finančnega
nadzora je Črna gora dosegla napredek, še posebej pri notranji in
zunanji reviziji. Vendar pa je treba njene
zmogljivosti za izvajanje zakonodaje na področjih, povezanih s
finančnim upravljanjem in nadzorom, še okrepiti, da bo lahko zakonodajo
izvajala celovito in učinkovito. Na
področju finančnih in proračunskih določb ni
večjih razhajanj med sistemom Črne gore in EU z vidika temeljnih
načel in institucij na zadevnih področjih politik, ki so povezana z
uporabo pravil o virih lastnih sredstev. Vendar pa upravni okvir za uporabo
pravil o virov lastnih sredstev še ni vzpostavljen. Albanija Notranjepolitično prizorišče
Albanije sta močno zaznamovala nadaljevanje političnega zastoja in
delni bojkot parlamenta s strani opozicije. Ta politični zastoj traja že
od splošnih volitev junija 2009. Socialistična stranka je nasprotovala
izidu navedenih volitev, ki so po mnenju Urada za demokratične institucije
in človekove pravice pri OVSE kljub nekaterim pomanjkljivostim
izpolnjevale večino mednarodnih standardov. Po nasilnih dogodkih
21. januarja 2011, v katerih so izgubili življenje štirje protestniki, se
je le še povečalo splošno nezaupanje med dvema najpomembnejšima
političnima strankama in tudi do nekaterih državnih institucij. Po
lokalnih volitvah 8. maja je zaradi spornega štetja glasov z volilnih
lističev, odvrženih v napačne volilne skrinjice, in spornih izidov
volitev v Tirani še bolj prišla v ospredje polarizacija med vladajočo
večino in opozicijo. Vsi ti dogodki so odvračali politično
pozornost od nujnih reform politik, povezanih z EU. V teh okoliščinah je vlada sprejela
nekatere ukrepe, da bi nadaljevala program vključevanja v EU in zlasti
pripravila akcijski načrt za upoštevanje priporočil, ki jih je dala
Komisija v svojem mnenju iz leta 2010. Ta prizadevanja so se kazala v dobrem
sodelovanju med vladajočo večino in opozicijo pri pripravi akcijskega
načrta znotraj parlamentarnega odbora za evropsko povezovanje in v skupnih
prizadevanjih za dosego dogovora o potrebnih reformah. Prizadevanja, ki so bila
med drugim usmerjena tudi v ustanovitev delovnih skupin o volilni reformi, so
sčasoma zamrla. Opozicija je 5. septembra prenehala bojkot in nadaljevala
svoje delo v parlamentu. Na splošno je Albanija dosegla omejen napredek
pri izpolnjevanju političnih meril za članstvo v EU. Pomembne
reforme, povezane z EU, je oviral politični zastoj. Napredek pri obravnavi
ključnih prednostnih nalog[20]
in drugih izzivov, navedenih v mnenju Komisije, je bil neenakomeren.
Določen napredek je bil dosežen pri izvajanju ukrepov za boj proti
organiziranemu kriminalu, izboljšanju ravnanja s priporniki in obsojenci na
prestajanju kazni zapora ter na področju otrokovih pravic. Vendar pa je
bil z vidika dela parlamenta, volitev, sodstva, protikorupcijske politike,
stvarnih pravic in izboljšanja življenjskih pogojev romske skupnosti napredek
omejen. Albanija si bo morala znatno in trajno prizadevati na vseh
področjih, navedenih v mnenju Komisije iz leta 2010. Kar zadeva demokracijo
in pravno državo, so nadaljevanje političnega zastoja, napeto
politično ozračje in vse večje nezaupanje med vladajočo
večino in opozicijo negativno vplivali na albanski program reform. Delo na
ključnih področjih reforme je še v teku in pomembne zakonodajne akte
je treba še sprejeti oz. finalizirati. Kljub nekaterim
izboljšavam pravil in prakse parlamenta ter rahlemu povečanju njegovih
upravnih zmogljivosti je učinkovitost parlamenta pri opravljanju
zakonodajnih in nadzornih funkcij, ki je ena ključnih prednostnih nalog iz
mnenja Komisije, še vedno nezadostna. Zaradi političnega zastoja sta bila
resno ovirana delo parlamenta ter potrebni trajni in konstruktivni
politični dialog. Prav tako je ta zastoj preprečil dosego soglasja,
ki bi omogočilo izvajanje pomembnih reform, povezanih z EU. Delni bojkot,
ki ga je izvajala opozicija, je oviral dejavnosti parlamenta, tudi z vidika
sprejemanja zakonov, za katere je potrebna tripetinska večina. Konec
bojkota opozicije in njena vrnitev k parlamentarnemu delu 5. septembra je
pomemben korak k normalizaciji političnega dialoga in sodelovanja. V
parlamentu je treba spodbujati vključujoče politično okolje, ki
bo omogočilo doseganje soglasja med strankami. Polarizacija in nezaupanje
med vlado in opozicijo sta negativno vplivala na lokalne volitve, ki so bile
izvedene 8. maja. Pri izvedbi teh volitev je bilo upoštevanje mednarodnih
standardov, ki je ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije, na
nekaterih področjih zagotovljeno, na drugih pa ne. Volilna reforma, ki je
tudi ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije, je obtičala
na mrtvi točki. Parlament še ni zagotovil sistematičnega postopka za
zasliševanje in glasovanje pri imenovanju sodnikov ustavnega in vrhovnega
sodišča, kar je tudi ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja
Komisije. Vlada in parlamentarni odbor za evropsko povezovanje sta sprejela ukrepe za
pospešitev in usklajevanje izvajanja reform v zvezi z vključevanjem v EU,
med drugim tudi za pripravo in izvedbo posvetovanj o akcijskem načrtu, v
katerem bi bila upoštevana priporočila iz mnenja Komisije ter zlasti 12
ključnih prednostnih nalog. Kakovost priprave zakonodaje in posvetovanja s
tretjimi stranmi je treba znatno izboljšati. Na proces reforme, namenjene
decentralizaciji, je negativno vplival težaven odnos med vlado na centralni in
lokalni ravni. Bistveni ukrepi v
okviru reforme javne uprave, ki je ena ključnih prednostnih nalog
iz mnenja Komisije, vključno s spremembami zakona o javnih službah, še
niso zaključeni. Kljub nekaterim reformnim ukrepom, kot je na primer
odločitev o strukturi in organizaciji javnih organov, ki jo je svet
ministrov sprejel junija 2011, ključna zakonodaja še ni bila sprejeta, saj
je za to potrebna tripetinska večina v parlamentu in mora biti torej
najprej poiskan celovit in trajen izhod iz političnega zastoja. Izvajanje
obstoječih zakonov in upravnih aktov je še naprej šibko. Ministrstvo za
javno upravo še vedno nima zadostnih pristojnosti v institucionalnem okviru, da
bi lahko v celoti opravljalo svojo vlogo. Neodvisne in strokovne javne službe,
ki temeljijo na zaslugah in niso pod političnim vplivom, še niso bile
oblikovane. Še vedno ni bil imenovan varuh človekovih pravic. Na področju sodstva
je bil dosežen omejen napredek pri zaključevanju reforme sodstva, ki je
ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije. Strategija za reformo
sodstva in z njo povezani akcijski načrt sta bila sprejeta julija ter
dajeta dobro osnovo za reformne ukrepe. Za njihovo izvajanje bodo potrebni
ustrezni človeški in finančni viri, pa tudi dobro medinstitucionalno
sodelovanje. Pomembni zakonodajni akti, za sprejetje katerih je potrebna
tripetinska večina v parlamentu (npr. zakon o upravnih sodiščih), še
niso bili sprejeti. Učinkovitost sodnega sistema slabijo dolgotrajni sodni
postopki, ki povzročajo zaostanke. Odobrena proračunska sredstva,
namenjena sodstvu, so na splošno še vedno nezadostna. Stopnja izvrševanja
sodnih odločb je še vedno skromna. Konkretni ukrepi za boj proti korupciji
v sodstvu, npr. z omejitvijo ali odpravo imunitete sodnikov, še niso bili
sprejeti. Na področju protikorupcijske
politike, ki je ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije, je bil
dosežen omejen napredek. Pravni okvir in medagencijske strukture so
večinoma vzpostavljeni, vendar je izvajanje posebnih ukrepov na splošno še
vedno neučinkovito, rezultati pa so nezadostni. Kampanje osveščanja
javnosti se šele začenjajo izvajati. Imuniteta nekaterih javnih
uslužbencev, pa tudi pomanjkanje proaktivnega pristopa ter virov in opreme še
naprej resno ovirajo učinkovito preiskovanje. Rezultati na področju
preiskovanja kaznivih dejanj korupcije ter pregona in obsodb so na vseh ravneh
slabi. Korupcija je še vedno razširjena na mnogih področjih in ostaja zelo
resen problem. Albanija je dodatno okrepila pravni in institucionalni
okvir za človekove pravice in varstvo manjšin. Določen
napredek je bil dosežen pri nekaterih ključnih prednostnih nalogah, pri
čemer je bilo s sprejetjem obsežnega zakona okrepljeno varstvo otrokovih
pravic, izboljšane pa so bile tudi razmere za pripornike in obsojence na
prestajanju kazni zapora ter razvite alternative priporu. Vendar pa je bil
napredek v zvezi s človekovimi pravicami neenakomeren in na nekaterih
področjih se znova pojavljajo razlogi za zaskrbljenost, na primer na
področju svobode medijev, na katerem neodvisnost urednikov še vedno
ogrožajo politični in poslovni interesi. Znatno je treba okrepiti
učinkovito izvajanje in uveljavljanje zakonodajnih in strateških
instrumentov na področju človekovih pravic in varstva manjšin. Področje stvarnih pravic je še
naprej zelo zaskrbljujoče. Dosežen je bil le majhen napredek v smeri
sprejetja in izvajanja skladne strategije in akcijskega načrta za reformo
stvarnih pravic. To je ena ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije.
Razdrobljene pristojnosti in pomanjkanje usklajevanja med različnimi
pristojnimi institucijami ovirajo učinkovito izvajanje politike in
ustvarjajo pravno negotovost ter sistemsko tveganje za korupcijo. Delen napredek je bil dosežen pri ključni
prednostni nalogi, ki se navezuje na krepitev varstva človekovih pravic,
zlasti pravic žensk, otrok in Romov, ter na učinkovito izvajanje protidiskriminacijske
politike. Napredek na tem področju predstavljata zlasti sprejetje
nove nacionalne strategije o enakosti spolov in boju proti nasilju v družini
ter začetek izvajanja zakona o varstvu pred diskriminacijo. Še vedno
obstajajo nekatere pomembne zakonodajne vrzeli, predvsem v zvezi z invalidi,
in Albanija mora zagotoviti dosledno izvajanje obstoječih zakonodajnih in
strateških instrumentov. Osveščenost javnosti o protidiskriminacijski
zakonodaji in pritožbenih mehanizmih je treba okrepiti. Zaskrbljenost še vedno
povzroča diskriminiranje nekaterih ranljivih skupin, kot so lezbijke,
geji, biseksualci in transseksualci ter Romi. Romska skupnost je še
naprej marginalizirana ter nima dostopa do socialnovarstvenih storitev. Določen napredek je bil dosežen pri
ključni prednostni nalogi, ki se navezuje na izboljšanje ravnanja s priporniki
in obsojenci na prestajanju kazni zapora ter izvedbo priporočil, ki
jih je na tem področju dal varuh človekovih pravic. Sprejeti so bili
ukrepi za izboljšanje razmer v priporih ter bolj sistematično ukrepanje na
podlagi priporočil varuha človekovih pavic. Vendar pa se še vedno
poroča o primerih slabega ravnanja, zlasti med odvzemom prostosti
in policijskim priporom. Ravnanje s storilci kaznivih dejanj, ki trpijo za
duševnimi motnjami, je treba še izboljšati. Zelo zaskrbljujoče je
pomanjkanje trajne primerne rešitve za namestitev tistih, ki so v prisilnem
zdravljenju. Albanija je na področju regionalnih
vprašanj in mednarodnih obveznosti še naprej spodbujala pozitivne
odnose s sosedami in regionalnimi partnerji ter tako prispevala k stabilnosti v
regiji. Z vsemi državami zahodnega Balkana ima vzpostavljen režim potovanj brez
vizumov. Država je še naprej dejavno sodelovala v pobudah za regionalno
sodelovanje, med drugim tudi v procesu sodelovanja v jugovzhodni Evropi, Svetu
za regionalno sodelovanje in Srednjeevropskem sporazumu o prosti trgovini. Kar zadeva Mednarodno kazensko sodišče,
dvostranski sporazum z Združenimi državami Amerike o imuniteti ni v skladu s
skupnimi stališči in vodilnimi načeli EU. Država se mora uskladiti s
stališčem EU. Albansko gospodarstvo je med svetovno
krizo in po njej ohranilo makroekonomsko stabilnost in pozitivno rast. Vendar
pa je politični zastoj oviral zmožnost vlade, da izvede potrebne
strukturne reforme. Leta 2010 je Albanija beležila 3,8-odstotno gospodarsko
rast, ki je temeljila na izvozu, medtem ko je bilo domače povpraševanje
zadržano. Monetarna politika je učinkovito prispevala k obvladovanju
inflacije, navkljub višjim mednarodnih cenam surovin. Pomanjkljivosti pri
izvajanju pogodb in na področju pravne države so ob šibki infrastrukturi
in človeškem kapitalu ter neformalnem gospodarstvu še naprej ovirale
gospodarski razvoj. V zvezi z gospodarskimi
merili je Albanija dosegla določen napredek na poti, da postane
delujoče tržno gospodarstvo, s tem ko je zmanjšala proračunski in
zunanji primanjkljaj ter zasidrala inflacijska pričakovanja, s čimer
je lahko okrepila svojo makroekonomsko stabilnost. Država bi morala biti v
srednjeročnem obdobju sposobna spoprijeti se s pritiski konkurence in
tržnimi silami v Uniji, če bo okrepila izvajanje strukturnih reform,
vključno s krepitvijo pravnega sistema ter fizičnega in
človeškega kapitala. Kljub močneje polarizirani politični
krajini je bilo ohranjeno široko soglasje o temeljnih prvinah tržnega
gospodarstva. Gospodarstvo Albanije je kljub negotovim gospodarskim razmeram v
pomembnih trgovinskih partnericah države še naprej rastlo, čeprav
počasneje. Monetarna politika je bila še naprej preudarna in je
omogočila ohranjanje cenovne stabilnosti, medtem ko se je inflacija gibala
v mejah začrtanega razpona. Primanjkljaj tekočega računa in proračunsko
neravnovesje sta se leta 2010 zmanjšala. Poseganje države v gospodarstvo in
subvencije so še naprej omejeni. Bančni sektor je ostal dobro
kapitaliziran in likviden. Določen napredek je bil dosežen pri dodatnem
olajšanju vstopa na trg. EU je še naprej glavna trgovinska in naložbena
partnerica Albanije. Vendar pa trajno zmanjšanje razmeroma velikega
javnega dolga ni bilo doseženo. Nadaljnje zmanjševanje zunanjih neravnovesij se
bo morda izkazalo za problematično, zlasti če se bo nadaljeval upad
nakazil delavcev, ki živijo v tujini. Delovanje trga dela se je leta 2010
poslabšalo, medtem ko je bila brezposelnost še naprej visoka. Izvajanje
stečajnih postopkov še vedno ni popolnoma učinkovito, medtem ko šibka
pravna država ovira izvršljivost pogodb in poslovno okolje na splošno.
Vprašanje stvarnih pravic je še vedno nerešeno. Visoka raven neservisiranih
posojil v bančnem sistemu še naprej povzroča zaskrbljenost. Naložbe v
človeški kapital in infrastrukturo so še vedno neustrezne. Siva ekonomija
še naprej predstavlja izziv. Zaradi skoncentriranosti proizvodnje v nekaterih
sektorjih in na nekaterih izvoznih trgih je gospodarstvo občutljivo na
zunanje pretrese. Albanija je nekoliko napredovala pri
izboljšanju svoje sposobnosti za prevzem obveznosti članstva,
zlasti na področjih prostega pretoga blaga, podjetniške in industrijske
politike, pravice, svobode in varnosti, zunanjih odnosov ter finančnega
nadzora. Na drugih področjih, kot so prosti pretok delavcev, javna
naročila, pravo intelektualne lastnine, informacijska družba in mediji ter
energetika, okolje in promet, je bil napredek omejen. Na splošno so potrebna
trajna prizadevanja za krepitev upravnih zmogljivosti na področju
izvajanja in izvrševanja zakonodaje. Potrebni so dodatni ukrepi, da se zagotovi
pravočasno izvajanje zavez, danih v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega
sporazuma. Na področju prostega pretoka blaga
je bil dosežen dober napredek pri standardizaciji. Oblikovati je treba ustrezno
strukturo za nadzor trga. Na področju prostega pretoka delavcev je
bil napredek majhen in priprave so šele v začetni fazi. Določen
napredek je bil dosežen na področju pravice do ustanavljanja in svobode
opravljanja storitev, zlasti glede poštnih storitev. Na področju prostega
pretoka kapitala je bil dosežen določen napredek v smislu
zakonodajnega okvira o plačilnih sistemih in boja proti pranju denarja.
Potrebna so dodatna prizadevanja za učinkovito izvajanje nacionalne
strategije o boju proti pranju denarja in finančnem kriminalu. Na področju javnih
naročil je bil dosežen majhen napredek. Institucionalne zmogljivosti
so še naprej šibke in potrebna je jasna opredelitev ter razdelitev pristojnosti
v vseh organih, ki sodelujejo v procesu oddaje javnih naročil. Priprave na
tem področju so zmerno napredovale. Določen napredek je bil dosežen
na področju prava gospodarskih družb, vendar pa sta zmogljivost
nacionalnega računovodskega sveta in operativna neodvisnost nacionalnega
revizijskega sveta še naprej šibki. Na področju prava intelektualne
lastnine je bil napredek omejen in priprave niso zelo napredovale.
Učinkovito uveljavljanje pravic intelektualne in industrijske lastnine je
še vedno skromno. Albaniji ni uspelo pravočasno izpolniti svoje obveznosti
iz stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma, ki se nanaša na zagotavljanje
podobne ravni varstva, kot velja za EU, vključno z uveljavljanjem
predpisov. Na področju konkurence je bil napredek zmeren, tako pri
obravnavi protimonopolnih zadev kot državnih pomoči, vendar pa pristojni
organi nimajo ustrezne upravne zmogljivosti. Zagotoviti je treba operativno
neodvisnost komisije za državne pomoči. Priprave na tem področju
napredujejo v skladu z načrti. Na področju finančnih
storitev je bil dosežen določen napredek. Regulativni okvir za
upravljanje tveganj in kapitalsko ustreznost je bil izboljšan. Nadzorna
zmogljivost v nebančnem sektorju je še naprej šibka. Napredek na
področju informacijske družbe in medijev je bil neenakomeren.
Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU in liberalizacija trga
elektronskih komunikacij se izboljšujeta. Vendar pa zakonodaja, ki ureja
medije, še ni usklajena z direktivo o avdiovizualnih medijskih storitvah in
zmogljivosti regulativnega organa za radiotelevizijo so še naprej šibke.
Priprave na tem področju niso zelo napredovale. Določen napredek je bil dosežen na
področju kmetijstva in razvoja podeželja, na primer
pri vzpostavljanju struktur za izvajanje ukrepov za razvoj podeželja. Vendar pa
so zmogljivosti za izvajanje analiz ter oblikovanje in izvajanje politik za
razvoj podeželja še vedno šibke. Določen napredek, čeprav
neenakomeren, je bil dosežen na področju varnosti hrane ter
veterinarske in fitosanitarne politike. Operativna zmogljivost
nacionalnega urada za hrano je bila znatno okrepljena in izboljšan je bil
pravni okvir za varnost hrane ter veterinarska vprašanja. Splošna zmogljivost
ter sodelovanje med pristojnimi službami sta še naprej šibka, pristojnosti pa
niso dovolj jasno opredeljene. Določen napredek je bil dosežen na
področju ribištva, zlasti pri inšpekcijskih pregledih in nadzoru.
Zaradi pomanjkanja fizičnih in finančnih virov ter slabega
medinstitucionalnega sodelovanja je izvajanje regulativnega okvira še naprej
šibko. Določen
napredek, čeprav neenakomeren, je bil dosežen na področju prometne
politike. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU na
področju cestnega prometa in upravljanja zračnega prometa je
napredovalo, vendar pa je varnost v zračnem prometu še naprej
zaskrbljujoča. V sektorju železniškega in pomorskega prometa so potrebna
dodatna prizadevanja. Na področju energetike je bil napredek
omejen. Varnost oskrbe z energijo se je rahlo izboljšala, vendar pa se reforma
trga z električno energijo še ne izvaja učinkovito in potrebni bodo
dodatni ukrepi za zagotovitev ekonomske upravičenosti sektorja.
Zmogljivosti ter institucionalno neodvisnost regulativnih organov za
električno energijo, plin ter varstvo pred sevanjem je treba okrepiti.
Priprave na tem področju napredujejo počasi. Čeprav je bil
pri usklajevanju nacionalne zakonodaje na področju obdavčenja
s pravnim redom EU dosežen določen napredek in priprave napredujejo, so
potrebna dodatna prizadevanja v zvezi z upravnimi in tehničnimi
zmogljivostmi, med drugim tudi pri boju proti davčnim goljufijam in
izogibanju davkom. Na področju ekonomske in monetarne politike ni
bilo napredka. Na področju statistike je bil napredek dosežen
zlasti pri klasifikacijah in statistični infrastrukturi. Z vidika
sektorske statistike je bil napredek neenakomeren. Na področju socialne
politike in zaposlovanja je bil napredek neenakomeren. Čeprav je
mogoče poročati o določenem pozitivnem razvoju v zvezi z
zdravjem in varstvom pri delu, socialnim dialogom ter socialnim varstvom, je za
trg dela še vedno značilna visoka raven neformalne ekonomije in delovne
neaktivnosti. Splošno izvajanje politik prav tako še naprej ni zadostno, zlasti
z vidika socialne vključenosti. Priprave na tem področju niso zelo
napredovale. Na področju podjetniške in
industrijske politike je bil napredek dosežen zlasti pri izboljšanju
regulativnega okvira za podjetja in pri dostopu MSP do virov financiranja.
Ustanovljene so bile institucije za spodbujanje inovacij in tehnološkega
razvoja. Priprave na tem področju napredujejo. Na področju vseevropskih omrežij
je bil dosežen določen napredek. Zaključna dela pri gradnji cestnih
predorov so napredovala in uporabljati se je začela nova elektroenergetska
povezava. Na področju regionalnega razvoja in
usklajevanja strukturnih skladov je bil dosežen omejen napredek. Potrebna
so znatna prizadevanja za oblikovanje potrebnih institucionalnih in upravnih
zmogljivosti ter rezerve zrelih projektov na področju regionalnega
razvoja. Priprave na tem področju so še vedno v zgodnji fazi. Na področju sodstva
in temeljnih pravic kljub prizadevanjem za razvoj zakonodaje v skladu z
evropskimi standardi še vedno obstajajo nekatere pomembne pomanjkljivosti.
Poleg tega je izvajanje zakonodajnih in strateških instrumentov na splošno še
naprej nezadovoljivo ter pomeni velik izziv. Usklajenost albanske zakonodaje z
evropskimi standardi in pravnim redom EU na področju sodstva in temeljnih
pravic je šele v začetni fazi. Na področju pravice,
svobode in varnosti je Albanija dosegla napredek. Decembra 2010 je bila za
državljane z biometričnim potnim listom uvedena možnost potovanja na schengensko
območje brez vizumov. Napredek je bil dosežen na področju boja proti
organiziranemu kriminalu, predvsem z dobrim mednarodnim sodelovanjem in
izvajanjem „protimafijskega“ zakona, ki vključuje odvzem premoženjske
koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem. Vendar pa organizirani kriminal kljub
temu ostaja izziv. Potrebna so trajna prizadevanja za učinkovito izvajanje
zakonodajnega okvira in krepitev boja proti organiziranemu kriminalu, ki je ena
ključnih prednostnih nalog iz mnenja Komisije. To vključuje doseganje
verodostojnih rezultatov pri proaktivnih preiskavah kaznivih dejanj, pregonu
in, če je potrebno, obsodbah. Potrebno je dejavno izvajanje ukrepov za
povečanje strokovnega znanja in pooblastil preiskovalnih služb ter
okrepitev sodelovanja med organi kazenskega pregona. Boj proti trgovini s
prepovedanimi drogami, pranju denarja ter trgovini z ljudmi in zaščiti
njenih žrtev je treba okrepiti in sistematično izvajati, prav tako pa je
treba sistematično izvajati pravni okvir za odvzem premoženjske koristi,
pridobljene s kaznivim dejanjem. O napredku je mogoče poročati v
zvezi z zmogljivostjo za izvajanje pravnega reda EU na področju znanosti
in raziskav. Upravna zmogljivost za sodelovanje v sedmem okvirnem programu
EU za raziskave se je izboljšala, čeprav so nacionalne zmogljivosti na
področju raziskav še vedno skromne. Določen napredek je bil dosežen
na področju izobraževanja in kulture, zlasti v zvezi s poklicnim in
strokovnim izobraževanjem. Pri usklajevanju nacionalne zakonodaje s
pravnim redom EU na področju okolja je bil na splošno dosežen
majhen napredek. Splošno izvajanje in izvrševanje zakonodaje je še naprej
šibko. Za krepitev upravne zmogljivosti in medinstitucionalnega sodelovanja so
potrebna dodatna prizadevanja. Na področju podnebnih sprememb
Albanija na splošno ni napredovala in njene institucionalne zmogljivosti na tem
področju so še naprej zelo šibke. Določen
napredek je bil dosežen na področju varstva potrošnikov in zdravja.
Napredek je bil dosežen tudi pri predpisih, ki urejajo varstvo potrošnikov, in
njihovem izvajanju. Zakonodajni okvir se je na splošno izboljšal. Kar zadeva
javno zdravje, je bil dosežen napredek pri zakonodaji o zdravstvenem
zavarovanju, pozitiven razvoj pa je bilo opaziti tudi na področju
nalezljivih bolezni in duševnega zdravja. Vendar pa je dostop do primarnega
zdravstvenega varstva še naprej neenak. Na področju carinske
unije je bil dosežen določen napredek pri usklajevanju nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU in priprave na tem področju napredujejo.
Vendar pa je po standardih EU uporaba referenčnih cen pri določanju
carinske vrednosti še vedno pogosta in potrebna so dodatna prizadevanja za
poenostavitev postopkov ter lajšanje trgovine. Zmogljivosti za izvajanje
predpisov na tem področju in upravljanje človeških virov so še naprej
šibki. Določen napredek je bil dosežen na
področju zunanjih odnosov, zlasti v zvezi s skupno trgovinsko
politiko. Institucionalne in upravne zmogljivosti na tem področju je treba
okrepiti. Albanija je napredovala na področju zunanje, varnostne in
obrambne politike. Uskladila se je z večino deklaracij in skupnih
stališč EU ter še naprej sodelovala v misijah SVOP. V zvezi s finančnim nadzorom je
bil dosežen napredek. Primarni pravni okvir za notranji nadzor javnih financ in
centralizirano proračunsko inšpekcijo je bil izboljšan. Upravne
zmogljivosti na področju notranje kontrole je treba okrepiti. Priprave na
področju zaščite finančnih interesov EU so v začetni fazi. Z vidika finančnih in
proračunskih določb so bila uvedena temeljna načela in
ustanovljene institucije na zadevnih področjih politik, ki vplivajo na
uporabo pravil o virih lastnih sredstev. Upravni okvir za uporabo pravil o
virih lastnih sredstev še ni vzpostavljen. Bosna in Hercegovina Bosna in Hercegovina je dosegla omejen
napredek pri izpolnjevanju političnih meril. Na področju demokracije in pravne
države se mora eno leto po splošnih volitvah, ki so bile organizirane
3. oktobra 2010, postopek vzpostavljanja izvršilnih in zakonodajnih
organov še zaključiti z oblikovanjem vlade na ravni države. Zaradi te
velike zamude je bil oviran napredek Bosne in Hercegovine pri zelo potrebnih
reformah. Pomanjkanje prepričljivih ukrepov za
uskladitev ustave z Evropsko konvencijo o človekovih pravicah še
naprej povzroča resno zaskrbljenost. Prvi medinstitucionalni delovni
skupini, ki je bila ustanovljena za izvršitev odločbe Evropskega
sodišča za človekove pravice v zadevi Sejdić-Finci[21], ni uspelo doseči
soglasja. Na podlagi priporočil sveta ministrov se pričakuje
ustanovitev nove delovne skupine. Narodna
skupščina Republike Srbije je sprejela sklepe in odločitev o razpisu
referenduma o sodnih institucijah na ravni države. Po mediaciji EU je Narodna
skupščina Republike Srbije preklicala odločitev o razpisu referenduma
in 1. junija spremenila sklepe. Država je znotraj določenega okvira
stabilizacijsko-pridružitvenega procesa z EU vzpostavila strukturiran dialog o
pravosodju. Upravne zmogljivosti parlamenta so se
izboljšale, vendar sta pomanjkanje usklajevanja med parlamentom države in parlamentoma
entitet ter politično nesoglasje med entitetama še naprej ovirala delo
parlamentarne skupščine. Na delovanje vladnih institucij na
različnih ravneh je še naprej vplivalo razdrobljeno, neusklajeno
oblikovanje politik. Trije člani predsedstva so okrepili prizadevanja za
skupno oblikovanje politik in njihovo izvajanje, vendar so usklajevanje na
področju zunanje politike še vedno zaznamovala nesoglasja glede nekaterih
vprašanj. Vzpostaviti je treba učinkovit mehanizem usklajevanja med državo
in entitetama o zadevah v zvezi z EU, vključno z načrtovanjem
finančne pomoči v okviru instrumenta za predpristopno pomoč
(IPA). Na področju reforme javne uprave
je bil napredek omejen. Izvajanje strategije za reformo javne uprave se
nadaljuje, vendar pa je usklajevanje med različnimi upravami še vedno
šibko in proces reforme javne uprave nima potrebne politične podpore.
Potrebna so trajna prizadevanja za preprečevanje političnega
vplivanja. Na državni ravni je bil imenovan varuh človekovih pravic,
vendar njegovo učinkovitost ovirajo kadrovske in finančne omejitve.
Še vedno je treba obravnavati vprašanje oblikovanja strokovnih, odgovornih,
preglednih in učinkovitih javnih služb, ki temeljijo na zaslugah in
sposobnosti. Pri izboljšavi pravosodnega sistema je
država dosegla omejen napredek. Med EU ter Bosno in Hercegovino se je
začel strukturiran dialog o pravosodju, ki je namenjen zagotavljanju
neodvisnega, učinkovitega, nepristranskega in odgovornega pravosodnega
sistema. Izvajanje strategije o reformi sektorja pravosodja in strategije o
vojnih zločinih je treba okrepiti. Sprejeti so bili ukrepi za zmanjšanje
sodnih zaostankov, zlasti v zadevah v zvezi z računi za javne storitve,
vendar so sodni zaostanki na splošno še naprej veliki. Zaradi razdrobljenosti
pravnega okvira med vsemi jurisdikcijami je sodstvo precej obremenjeno z
zakonodajnega in finančnega vidika. Pomanjkanje racionalizacije
proračunskih pristojnosti še vedno negativno vpliva na neodvisnost in
učinkovitost sodstva. Pogosti politični napadi na sodstvo in sodni
zaostanki so še naprej zelo zaskrbljujoči. Bosna in Hercegovina je dosegla zelo omejen
napredek v boju proti korupciji, ki ostaja zelo resen problem in je
razširjena na številnih področjih v javnem in zasebnem sektorju. Izvajanje
protikorupcijske strategije in akcijskega načrta je še naprej šibko.
Protikorupcijski organ še ni v celoti operativen. Nadaljnje pravosodno
ukrepanje v zadevah, povezanih s korupcijo, je bilo še naprej počasno in
le omejeno število zadev na visoki ravni se je zaključilo s kazenskim
pregonom. Zaskrbljenost še vedno povzročata nezadostno izvajanje
zakonodaje in težavno usklajevanje med entitetama. Država mora pokazati
močnejšo politično zavezanost in odločneje ukrepati na
področju boja proti korupciji. Spoštovanje človekovih pravic in
varstvo manjšin sta na splošno zagotovljena. Bosna in Hercegovina je
ratificirala najpomembnejše mednarodne konvencije o človekovih pravicah,
vendar pa zaostaja pri njihovem izvajanju. Državljanske in politične pravice se na splošno spoštujejo. Na področju usklajevanja kazenskih
sankcij po državi je bil dosežen skromen napredek. Še vedno je treba
sprejeti okvirni zakon o brezplačni pravni pomoči, ki je potreben za
spoštovanje Evropske konvencije o človekovih pravicah. Zagotoviti je treba
dostop do sodnega varstva v civilnih in kazenskih zadevah. Razmere v zaporih
so se nekoliko izboljšale, zlasti na psihiatričnih oddelkih, vendar sta še
vedno problematična prezasedenost zaporov ter slabo ravnanje s
priporniki in obsojenci na prestajanju kazni zapora. Ustave države in entitet zagotavljajo svobodo
izražanja in medijev, pravico do zbiranja in združevanja ter svobodo
veroizpovedi. Vendar je potrebno boljše izvajanje veljavne zakonodaje.
Samoregulativni ukrepi Sveta za medije so se izboljšali. Slednji je prejemal
vse več pritožb v zvezi z zakonikom o medijih, ki so jih nanj naslovili
državljani. Zmogljivosti Sveta za medije za uporabo strokovnih standardov so
omejene zaradi pomanjkanja virov. Politični pritisk na medije se je
nadaljeval, v njih pa je bilo zaslediti tudi več etničnih predsodkov.
Prav tako se je še naprej poročalo o primerih ustrahovanja novinarjev.
Reforma javne radiotelevizije se še ni začela izvajati. Neodvisnost
regulativne agencije za komunikacije je bila še naprej ogrožena in imenovanje
članov njenega sveta še ni bilo izvedeno. Za razvoj civilne družbe
sta potrebna nadaljnja podpora in preglednost pri dodeljevanju sredstev. Ekonomske in socialne pravice so zagotovljene z obstoječim pravnim okvirom, vendar je bilo
izvajanje predpisov zaradi razdrobljenih ravni pristojnosti še naprej šibko. Na
državni ravni obstaja celovit protidiskriminacijski zakon, a je njegovo
področje uporabe še naprej omejeno in izvajanje šibko. Izboljšati je treba
zaščito žensk pred nasiljem, prav tako pa tudi socialno varstvo otrok.
Kar zadeva medetnične odnose, je bil v Federaciji Bosne in Hercegovine
ustanovljen organ za usklajevanje, vendar pa število razdeljenih šol („dve šoli
pod eno streho“) in šol, namenjenim samo učencem ene etnične
skupnosti, še vedno povzroča zaskrbljenost. Sistem socialne pomoči
temelji na pravicah, namesto na potrebah, kar negativno vpliva na položaj ranljivih
skupin, vključno z duševnimi bolniki. Socialni dialog in
uresničevanje delavskih pravic sta bila še naprej ovirana zaradi nepriznavanja
socialnih partnerjev na državni ravni in razdrobljenega zakonodajnega okvira. Spoštovanje in
varstvo manjšin[22] ter kulturnih pravic je na splošno zagotovljeno. Pri izvajanju
akcijskih načrtov glede zaposlovanja in nastanitve Romov je bil dosežen
napredek. Okrepiti je treba prizadevanja za zagotavljanje učinkovitega
izvajanja akcijskih načrtov na področju zdravja in izobraževanja ter
za izboljšanje finančnega in trajnostnega vidika zadevnih ukrepov. Romska
manjšina še vedno živi v zelo težkih življenjskih razmerah in se sooča z
diskriminacijo. Ker rojstva pripadnikov romske manjšine pogosto niso
registrirana in Romi nimajo dostopa do brezplačne pravne pomoči pri
prijavi v register prebivalstva, je njihov dostop do osnovnih socialnih in
ekonomskih pravic še vedno oviran. Potrebni so nadaljnji ukrepi za izboljšanje
izvajanja zakona o narodnih manjšinah in zagotavljanje pravic manjšin. V zvezi z begunci in notranje razseljenimi
osebami je bil dosežen določen napredek. Strategija v podporo postopku
vračanja in za zagotavljanje pravilnega izvajanja Priloge 7
Daytonskega/Pariškega mirovnega sporazuma je bila revidirana. Za izvajanje
navedene strategije so bili sprejeti nekateri ukrepi, zlasti glede
zagotavljanja sredstev, namenjenih ranljivim skupinam, ki živijo v zbirnih
centrih. Vendar pa postopki dodeljevanja pomoči za vračanje še niso v
celoti vzpostavljeni. Zaradi pomanjkanja zaposlitvenih priložnosti in dostopa
do socialnega varstva sta še naprej ovirala trajnostno vračanje in lokalno
vključevanje. Kar zadeva regionalna vprašanja in
mednarodne obveznosti, se je izvajanje Daytonskega/Pariškega mirovnega
sporazuma nadaljevalo, vendar so politični predstavniki Republike Srbije
pogosto oporekali ozemeljski celovitosti države. Sodelovanje z Mednarodnim kazenskim
sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo je bilo še naprej zadovoljivo. Mandat posebnega predstavnika EU (PPEU) je bil
prenesen z Urada visokega predstavnika na enega samega predstavnika EU, ki
deluje z dvojno funkcijo kot PPEU in vodja delegacije Komisije. Sodelovanje med sodišči in tožilci iz
Bosne in Hercegovine, Hrvaške in Srbije se je nadaljevalo. Izvajajo se
dvostranski sporazumi o vzajemnem priznavanju in izvrševanju sodnih odločb
v kazenskih zadevah. Vendar pa so pravne ovire za izgon, določene v zakoniku
o kazenskem postopku, še naprej negativno vplivale na prizadevanja za kazenski
pregon vojnih zločinov. Kar zadeva Mednarodno kazensko sodišče,
dvostranski sporazum z Združenimi državami Amerike o imuniteti ni v skladu s
skupnimi stališči in vodilnimi načeli EU. Država se mora uskladiti s
stališčem EU. Znaten napredek je bil dosežen v zvezi s
procesom sarajevske deklaracije. Po srečanjih junija in septembra 2011
so se Bosna in Hercegovina, Hrvaška, Črna gora in Srbija sporazumele o
številnih vprašanjih, vključno z besedilom skupne izjave, ki naj bi bila
podpisana na ministrski konferenci v Beogradu. Bosna in
Hercegovina je še naprej dejavno sodelovala v pobudah za regionalno
sodelovanje, med drugim tudi v procesu sodelovanja v jugovzhodni Evropi, Svetu
za regionalno sodelovanje in Srednjeevropskem sporazumu o prosti trgovini.
Odnosi med državo in njenimi sosedami so se še dodatno razvili. Septembra je
Bosna in Hercegovina sprejela odločitev o priznanju kosovskih carinskih
žigov, vendar pa nekatera vprašanja glede mej s sosednjimi državami še niso
bila rešena. Po skromni rasti leta 2010 je gospodarstvo
Bosne in Hercegovine leta 2011 začelo nekoliko hitreje rasti. Vendar pa je
oživitev gospodarstva še vedno zadržana in temelji predvsem na zunanjem povpraševanju.
Brezposelnost je še naprej zelo visoka. Proračunsko stanje se je nekoliko
popravilo zaradi ukrepov za fiskalno prilagoditev, ki so bili izvedeni v skladu
s programom Mednarodnega denarnega sklada, in večjih prihodkov. Vendar pa
je doseganje fiskalne vzdržnosti v srednjeročnem obdobju resno oviralo
dejstvo, da ni bil sprejet globalni okvir fiskalne politike za obdobje
2011–2013. Zavezanost strukturnim reformam in zdravim javnim financam je bila
po vsej državi še naprej šibka in neenakomerna, kakovost javnih financ pa je
bila skromna. Kar zadeva gospodarska merila, je Bosna
in Hercegovina dosegla malo dodatnega napredka pri vzpostavljanju
delujočega tržnega gospodarstva. Država si mora še naprej znatno
prizadevati za reforme, da se bo lahko dolgoročno spopadla s pritiski
konkurence in tržnimi silami znotraj Unije. Oživitev gospodarstva temelji večinoma na
zunanjem povpraševanju, vendar se je povečalo tudi domače
povpraševanje, ne nazadnje tudi zaradi oživitve kreditnih dejavnosti. Opažena
je bila rast industrijske proizvodnje. Trgovinske dejavnosti so se znatno
povečale in raven trgovinskega povezovanja z EU je bila še naprej visoka.
Finančna in monetarna stabilnost sta bili ohranjeni. Režim valutnega
odbora je še naprej užival visoko stopnjo zaupanja. Poročati je
mogoče o nekaterih izboljšavah poslovnega okolja z vidika registracije
podjetij in racionalizacije upravnih postopkov na splošno. Ker ni bil sprejet globalni okvir fiskalne
politike za obdobje 2011–2013, sta bili resno ovirani vzdržnost in verodostojnost
fiskalne politike Bosne in Hercegovine, fiskalni organi pa še vedno niso
dosegli soglasja o splošnih fiskalnih smernicah. Zaradi političnega
zastoja v državi je bil državni proračun za leto 2011 sprejet z znatno
zamudo, nadaljnje razprave o programih z Mednarodnim denarnim skladom glede
izvajanja kreditnega aranžmaja „stand-by“ pa so bile preložene. Kakovost javnih
financ je bila še naprej nizka z visokim razmerjem med tekočimi odhodki in
BDP. Zunanja neravnovesja, zlasti primanjkljaj tekočega računa, so se
povečevala in inflacija je začela rasti. Upravna neučinkovitost
in šibka pravna država sta še naprej negativno vplivali na poslovno okolje. Pri
načrtovani privatizaciji, prestrukturiranju podjetij v državni lasti in
liberalizaciji mrežnih industrij ni bilo napredka. Proizvodne zmogljivosti in
konkurenčnost gospodarstva so še vedno šibke, ker domači viri rasti
niso bili ustrezno izkoriščeni. Strukturna togost, kot so visoki socialni
prispevki, slabo usmerjeni socialni transferji in nizka mobilnost delovne sile,
so še naprej ovirali ustvarjanje delovnih mest. Brezposelnost je bila še vedno
zelo visoka in neformalni sektor ostaja pomemben izziv. Bosna in Hercegovina je dosegla omejen
napredek pri usklajevanju nacionalne zakonodaje in politik z evropskimi
standardi. Določen napredek je bil opažen na področju
intelektualne lastnine, državnih pomoči, raziskav, kulture in prometa ter
v več zadevah na področju pravice, svobode in varnosti. Na
področjih prostega pretoka blaga, oseb in storitev, carin in
obdavčenja, konkurence, javnih naročil, politike zaposlovanja in
socialne politike, izobraževanja, industrije in MSP, kmetijstva in ribištva,
varnosti hrane, veterinarske in fitosanitarne politike, okolja in podnebnih
sprememb, energetike, informacijske družbe in medijev ter statistike so še
vedno potrebna znatna prizadevanja. Na splošno je bilo izvajanje začasnega
sporazuma še vedno neenakomerno. Država še naprej krši ta sporazum, ker
ne spoštuje Evropske konvencije o človekovih pravicah ter pravil o državnih
pomočeh. Svet ministrov je avgusta na državni ravni sprejel zakon o
državnih pomočeh, da bi tako izpolnil obveznosti iz
stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma, vendar pa parlament navedenega
zakona še ni potrdil. Zakon o popisu prebivalstva na ravni države, ki je
potreben za družbeni in gospodarski razvoj Bosne in Hercegovine, je treba nujno
čim prej sprejeti. Na področju notranjega trga
je država nekoliko napredovala. Določen napredek v zvezi s prostim
pretokom blaga je bil dosežen pri nadzoru trga in varstvu potrošnikov. Še
vedno so potrebna znatna prizadevanja za približevanje pravnega okvira
zakonodaji EU, izboljšanje upravne zmogljivosti ter oblikovanje enotnega
gospodarskega prostora. Na področju prostega
pretoka oseb, storitev in pravice do ustanavljanja je bil napredek omejen.
Obe entiteti sta sprejeli izvedbeno zakonodajo za finančne storitve,
usklajevanje bančnega nadzora pa se je izboljšalo. Bistvenega pomena bosta
nadaljnja poenostavitev registracije gospodarskih družb in usklajevanje zakonodajnega
okvira za poštne storitve s pravnim redom EU. Na področju prostega pretoka kapitala
ni bilo napredka. Potrebno je nadaljnje usklajevanje nacionalne
zakonodaje s pravnim redom EU, pa tudi uskladitev zakonodaje na ravni države. Na
področju carin in obdavčenja je mogoče
poročati o dobrem, a neenakomernem napredku. Še naprej sta bistvenega
pomena nadaljnje usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU ter
gradnja zmogljivosti za zagotavljanje učinkovitega spoštovanja in
uveljavljanja pravic intelektualne lastnine. Bosna in Hercegovina je nekoliko napredovala
pri izvajanju pravil konkurence. Nobenega napredka ni dosegla pri javnih
naročilih, zlasti v zvezi s popolno usklajenostjo zakona o javnih
naročilih s pravnim redom EU. Na področju pravic intelektualne
lastnine se je napredek nadaljeval. Napredek v zvezi s socialno politiko in
politiko zaposlovanja je bil majhen. Strateški dokumenti na ravni države so
bili pripravljeni oz. se pripravljajo, vendar so politike in zakonodaja še
naprej razdrobljene. Na področju izobraževanja so bili
pripravljeni okvirni zakoni in strategije, ki pa se še niso začeli
izvajati. Določen napredek je bil dosežen na področju kulture.
Na področju raziskav je bil dosežen dodaten napredek in priprave na
Unijo inovacij so se začele. Pogajanja glede članstva v Svetovi
trgovinski organizaciji so napredovala. Bosna in Hercegovina je dosegla majhen
napredek pri izpolnjevanju evropskih standardov v zvezi z več sektorskimi
politikami. Kar zadeva industrijo ter mala in srednja podjetja
(MSP), je treba sprejeti državno razvojno strategijo, ki vključuje
elemente industrijske politike, strategijo o MSP pa je treba začeti
izvajati. Določen napredek je bil dosežen na področjih varnosti
hrane, veterinarske in fitosanitarne politike ter ribištva. Napredek pri kmetijstvu
in razvoju podeželja je bil omejen. Pri usklajevanju nacionalne zakonodaje
na teh področjih s pravnim redom EU je bistveno tesnejše sodelovanje med
državo in entitetama. Pomanjkanje napredka je negativno vplivalo na trgovino s
kmetijskimi proizvodi. Priprave Bosne in
Hercegovine na področju okolja so ostale na začetni stopnji.
Usklajen pravni okvir za varstvo okolja še ni bil razvit in državna agencija za
okolje še ni bila ustanovljena. Upravne zmogljivosti so šibke, horizontalno in
vertikalno komuniciranje med različnimi pristojnimi organi pa je treba
okrepiti. Na področju podnebnih sprememb so potrebna dodatna
prizadevanja za sprejetje strategije o podnebnih spremembah na državni ravni,
usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU in osveščanje. Bosna in
Hercegovina je napredovala tudi v sektorju prometa. Določen
pozitiven razvoj je bil dosežen v zvezi s vseevropskimi prometnimi omrežji,
cestnim in zračnim prometom ter železniškim prometom in prometom na
celinskih plovnih poteh. Zakon o prevozu nevarnih snovi še ni bil sprejet.
Prometna infrastruktura še ni bila posodobljena. Priprave na področju energetike
niso zelo napredovale. Bosna in Hercegovina mora kot podpisnica Pogodbe o
ustanovitvi Energetske skupnosti izvajati ustrezno zakonodajo EU na
področju energetike. Določen napredek je bil dosežen pri preskrbi
okrožja Brčko z električno energijo in uvedbi obsežnega pregleda
zakonodaje o električni energiji na vseh ravneh vlade. Za zagotovitev
zanesljivosti oskrbe z električno energijo je treba ustanoviti nacionalno
podjetje za prenos, ki bo poslovalo po vsej državi, ter sprejeti celovito
energetsko strategijo. Napredek na področju informacijske
družbe in medijev je bil omejen. Pravni okvir za javno radiotelevizijo še
ni usklajen. Nenehni izzivi, povezani z neodvisnostjo regulativnega organa za
komunikacije, politični pritisk in počasno izvajanje reforme javne
radiotelevizije so še naprej zaskrbljujoči. Na področju finančnega nadzora
je mogoče poročati o določenem napredku. Na ravni države in
entitet obstajajo osrednje usklajevalne enote, uvajati pa se je začela
tudi notranja revizija. Sisteme finančnega poslovodenja in nadzora je
treba dodatno razviti. Še vedno se pojavlja zaskrbljenost v zvezi z neodvisnostjo
revizijskega urada na državni ravni. Na področju statistike je bil
dosežen določen napredek v zvezi s klasifikacijami in registri. Izboljšati
je treba sektorske statistike, kot so statistika nacionalnih računov ali
statistika podjetij in kmetijska statistika. Sodelovanje med statističnimi
ustanovami na ravni države in entitet ter z drugimi zadevnimi organi na ravni
države še vedno ni zadostno. V zvezi s pravico, svobodo in varnostjo
je bil dosežen določen napredek na različnih področjih.
Obravnava prednostnih nalog na področju vizumske politike se je
nadaljevala. Sporazum o poenostavitvi vizumskih postopkov med EU ter Bosno in
Hercegovino ter sporazum o ponovnem sprejemu sta se še naprej nemoteno
izvajala. Decembra 2010 je bila za državljane Bosne in Hercegovine z
biometričnim potnim listom uvedena možnost potovanja na schengensko
območje brez vizumov . Priprave Bosne in Hercegovine na
področjih upravljanja mej, azila in migracij so napredovale. Država
je še naprej izboljševala azilni sistem in sistem mednarodne zaščite,
spremljanje migracijskih tokov ter sodelovanje med organi, vendar pa je treba
infrastrukturo na nekaterih mejnih prehodih okrepiti. Na področju boja
proti pranju denarja je bil napredek skromen. Izvajanje strategije za
preprečevanje pranja denarja ter z njo povezanega akcijskega načrta
je bilo omejeno. Na področju boja proti drogam je bil napredek
majhen. Zaradi neučinkovitosti pri nadaljnjem pravosodnem ukrepanju je
oviran boj proti trgovini z drogami, ki je še naprej resen problem. Priprave Bosne in Hercegovine na področju
policije napredujejo. Razdrobljenost policijskih sil v državi je še
naprej razlog za manjšo učinkovitost, slabše rezultate ter skromnejše
sodelovanje in izmenjavo informacij. Zaradi pomanjkanja učinkovitega
usklajevanja med organi pregona je boj proti organiziranemu kriminalu še
naprej nezadosten. Organizirani kriminal ostaja resen problem, ki negativno
vpliva na pravno državo in poslovno okolje. Prizadevanja v boju proti trgovini
z ljudmi je treba okrepiti ter odpraviti pomanjkljivosti pri odkrivanju
žrtev trgovine. Na področju boja proti terorizmu je država dosegla
določen napredek. Na novo je bila ustanovljena skupna projektna skupina za
boj proti terorizmu. Vendar pa je treba izvajanje strategije o preprečevanju
terorizma in boju proti njemu okrepiti. Priprave na področju varstva osebnih
podatkov so se nadaljevale, vendar so potrebna dodatna prizadevanja v
smislu kazenskega pregona in zagotavljanja neodvisnosti nadzornega organa.
Dobro delujoče varstvo osebnih podatkov je ključnega pomena, da lahko
Bosna in Hercegovina sklene sporazuma z uradoma Europol in Eurojust. Kosovo Politične razmere na Kosovu so
zaznamovale parlamentarne in predsedniške volitve v obdobju med
oktobrom 2010 in aprilom 2011. Splošne volitve so potekale ob velikih
pomanjkljivostih in tehničnih težavah. Februarja je bila oblikovana nova
koalicijska vlada, aprila pa je bil izvoljen nov predsednik. Predsednik in vlada sta pokazala zavezanost
evropski agendi. Okrepilo se je usklajevanje reform, povezanih z EU. Zaradi
volitev je prišlo do zamud pri izvajanju številnih ključnih reform. Zdaj
so potrebna trajna prizadevanja za pospešitev reform in njihovega uspešnega
izvajanja. Javna uprava in sodstvo sta šibka. Za boj proti organiziranemu
kriminalu in korupciji, med drugim tudi na področju javnih naročil,
je treba še marsikaj storiti. Zaradi resnih ekonomskih razmer mora vlada v
tesnem sodelovanju z Mednarodnim denarnim skladom sprejeti nujne ukrepe za
izboljšanje proračunskega stanja. Po drugi strani pa lahko pozitivno
ocenimo, da si Kosovo še naprej trajno prizadeva za rezultate na ključnih
področjih svoje evropske agende, kot sta vizumi in trgovina. Na podlagi Resolucije Generalne skupščine
ZN z dne 9. septembra 2010, ki so jo skupaj predložile Srbija in 27 držav
članic EU, se je marca začel dialog med Beogradom in Prištino. Do
septembra je potekal na splošno konstruktivno ter pripomogel k sprejetju
sporazumov o več vprašanjih, in sicer o prostem pretoku oseb in blaga,
registru prebivalstva in katastru. Doslej sklenjene sporazume je treba
začeti izvajati v skladu z načelom dobre vere. Potrebni so nadaljnji
rezultati za prednostno izvajanje načel vključujočega in
delujočega regionalnega sodelovanja ter zagotavljanje trajnostnih rešitev
za vprašanja, povezana s pravnim redom EU, v sektorjih, kot sta energetika in
telekomunikacije. Vključevanje skupnosti Srbov južno od
reke Ibar se je v obdobju poročanja izboljšalo. Srbi imajo zdaj koristi od
pravnega okvira za varstvo njihovih pravic. Njihova udeležba na splošnih volitvah
se je povečala, sodelovali pa so tudi pri popisu prebivalstva.
Učitelji, zaposleni v šolah, ki jih podpira Srbija, so začeli
podpisovati pogodbe s kosovskimi občinskimi izobraževalnimi direktorati. Strukture na severu Kosova, ki jih podpira
Srbija, so še vedno delovale in vključevanje ni napredovalo. Občine
na severu Kosova, ki jih podpira Srbija, so nasprotovale popisu prebivalstva,
udeležba Srbov s severa Kosova na splošnih volitvah pa je bila zanemarljivo
majhna. Srbi s severa so tudi oporekali zakonitosti misije EULEX. Zaradi razmer
na severu Kosova in vprašanja nadzora na mejah / razmejitvenih črtah je
prišlo do izbruhov nasilja, v katerih je bilo julija in septembra ranjenih
več oseb, ena pa je izgubila življenje. Tudi podžigajoči govori
kosovskih vodilnih politikov so bili zaradi tega pogostejši. Vse strani morajo
prispevati k umiritvi napetosti na severu Kosova ter omogočiti prosti
pretok oseb in blaga v dobro prebivalcev regije. Kosovski organi sodelujejo z misijo EULEX pri
preiskavah domnevnih kršitev v zvezi z nečloveškim ravnanjem z ljudmi in
nezakonito prodajo človeških organov na Kosovu, ki sta bila navedena v
resoluciji Parlamentarne skupščine Sveta Evrope. Poleg tega morajo
kosovski organi zagotoviti skladno in učinkovito sodelovanje z misijo
EULEX na vseh področjih njenih pristojnosti. Kar zadeva demokracijo in pravno državo,
je zlasti vprašanje pravne države še vedno zaskrbljujoče, zato ga morajo
vlada, skupščina in pravosodni organi Kosova nujno čim prej
obravnavati. Četrti mandat skupščine se je
začel 21. februarja po splošnih volitvah. V volilnem postopku so bile
ugotovljene resne pomanjkljivosti. Za njihovo odpravo mora Kosovo sprejeti
nujne ukrepe za poenostavitev sistema ob upoštevanju mednarodnih standardov ter
za preiskovanje in pregon primerov volilnih prevar. Skupščina je sprejela
proračun in vrsto ključnih zakonov o reformi, ki so pomembni za
evropsko agendo. Zmogljivost skupščine za pregledovanje osnutka zakonodaje
in dela vlade je še vedno šibka. Obstaja zaskrbljenost, da poslovnik
skupščine ni vedno upoštevan. Nova koalicijska vlada je začela
svoj mandat 22. februarja. Marca je sprejela uredbo o vzpostavitvi in
okrepitvi vloge oddelkov za evropsko vključevanje na ministrstvih.
Ministrstvo za evropsko vključevanje je okrepilo svoje vlogo koordinatorja
med evropsko agendo in donatorji ter si prizadevalo za pospešitev reform.
Potrebna so nadaljnja prizadevanja za določitev posebnih ciljev in
merljivih rezultatov, ki bi vlado bolje vodili pri reformnih dejavnostih. Prizadevanja
za decentralizacijo so se nadaljevala. Vlada mora poiskati rešitve za
dolgoročno trajnost na novo ustanovljenih občin z večinskim
srbskim prebivalstvom. Hkrati so na Kosovu še naprej delovale strukture, ki jih
podpira Srbija, in s tem preprečevale izvajanje decentralizacije v celoti. Glede reforme javne uprave je bil
dosežen omejen napredek. Regulativni okvir je bil okrepljen, a ga je treba še
dokončati. Spremenjena strategija javne uprave za obdobje 2010–2013 še ni
izvedena. Reforma javne uprave je še vedno velik izziv, javna uprava pa je zelo
šibka. Urad varuha človekovih pravic nima ustreznih virov, prostorov in
politične podpore. V zvezi s pravosodnim sistemom je bil
dosežen napredek, zlasti v smislu ključnih sodb ustavnega sodišča.
Skupščina je sprejela pomembno zakonodajo, kot so zakon o zaščiti
prič, zakon o kazenski odgovornosti pravnih oseb za kazniva dejanja in
zakon o mednarodnem pravnem sodelovanju. Nadaljevati je treba proces reform.
Izvajanje štirih zakonov o reformi, ki so bili sprejeti v prejšnjem obdobju
poročanja, se je zadovoljivo nadaljevalo. Oddelek za mednarodno pravno
sodelovanje pri ministrstvu za pravosodje je okrepil svoje zmogljivosti in
profesionalno obravnaval primere. Pravosodni svet Kosova je začel
obravnavati svoje ključne prednostne naloge. Imenovanih je bilo vseh devet
članov državnega tožilskega sveta, ki je tudi začel delovati.
Plače sodnikov in tožilcev so se povišale. Vendar pa je pravosodni sistem
na Kosovu še vedno šibak. Še vedno obstajajo precejšnji sodni zaostanki, poroča
pa se tudi o grožnjah in ustrahovanju sodnikov. Politično vplivanje na
delo sodstva je še vedno zaskrbljujoče. Potreben je bolj proaktiven
pristop tožilcev in sodnikov, da se za primere organiziranega kriminala in
korupcije uvedejo preiskave ter da jih obravnava sodišče. Zelo
zaskrbljujoča je preglednost izvajanja zakona o pomilostitvah. Kosovo je doseglo določen napredek pri boju proti korupciji,
zlasti ko je začelo obravnavati nekatere primere korupcije. Korupcija je
na številnih področjih še vedno razširjena in zelo zaskrbljujoča, kar
vpliva tudi na dostop državljanov do storitev. Projektna skupina za boj proti
korupciji je bila okrepljena. Zakonodajni okvir za boj proti korupciji je bil
izpopolnjen s sprejetjem več pomembnih zakonov, vendar še ni dokončan
in ga je treba še dodatno okrepiti. Zakon o financiranju političnih strank
vsebuje velike pomanjkljivosti, izboljšati pa je treba tudi spremljanje
njegovega izvajanja. Kršitve pravil o javnih naročilih, povezane s
korupcijo, so še vedno zaskrbljujoče. Pri izjavah o premoženjskem stanju
še vedno obstajajo odstopanja med prijavljenim premoženjem in dejanskimi
prihodki. Ustava Kosova vsebuje stroge določbe za
zagotovitev mednarodnih standardov o človekovih pravicah ter
spoštovanju in varstvu manjšin. Različne institucije, namenjene
spodbujanju, izvrševanju in spremljanju temeljnih pravic, ne usklajujejo
ustrezno svojih dejavnosti. Organi izvršne veje oblasti imajo premajhne
zmogljivosti, njihove odgovornosti in pooblastila pa niso dovolj opredeljeni, zato
se pogosto prekrivajo z odgovornostmi in pooblastili drugih organov. Njihov
politični in praktični vpliv je omejen. Potrebna so dodatna
prizadevanja za uveljavljanje upravnega in sodnega varstva pri kršitvah
človekovih pravic. Vključevanje članov srbske skupnosti se je
izboljšalo, zlasti južno od reke Ibar. Za obravnavanje potreb Srbov na Kosovu,
zlasti na severu, so potrebna dodatna prizadevanja. Na področju državljanskih in političnih pravic je bil
dosežen omejen napredek. Vlada mora nadaljevati svoja prizadevanja v zvezi s preprečevanjem
mučenja in slabega ravnanja. Potrebni so nadaljnji ukrepi za
odpravo nekaznovanosti. V nekaterih zaporih je treba rešiti
problem pomanjkanja prostora in prezasedenosti. Dostop do pravnega varstva
ni v celoti zagotovljen, zlasti v severni Mitrovici, kjer okrožno sodišče
deluje z omejeno zmogljivostjo v okviru misije EURLEX. To ovira pravno državo v
tem delu Kosova. Na področju svobode izražanja je
bil dosežen omejen napredek. Preglednost lastništva medijev ureja zakon, ki se
tudi ustrezno izvaja. Novinarji se še vedno soočajo s političnimi
pritiski in grožnjami. Neodvisnost in nepristranskost javne radiotelevizije
(RTK) nista zagotovljena. Svoboda zbiranja in združevanja se v veliki
meri spoštuje. Pravica do združevanja je bila zagotovljena s sprejetjem
sprememb zakona o svobodi združevanja v nevladnih organizacijah. Okolje, v
katerem deluje civilna družba, je treba znatno izboljšati. Vlada mora
bolje uporabljati strokovno znanje in izkušnje civilne družbe. Na področju svobode misli, vesti in
veroizpovedi je policija še naprej dobro upravljala prenos odgovornosti za
varovanje zgodovinskih in verskih objektov, vključno s srbskimi
pravoslavnimi, s sil KFOR. Kosovo je doseglo napredek pri dejavnostih obnove
srbskih pravoslavnih objektov v sodelovanju z zadevnimi predstavniki cerkve in
srbskih organov. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za
zagotovitev ekonomskih in socialnih pravic v celoti. Glede pravic
žensk je bil dosežen določen napredek, zlasti s povečanjem
njihove zastopanosti v politiki in z izboljšanjem zakonodajnega okvira za
zagotovitev njihovih pravic. Treba je okrepiti pristojne institucije in
povečati proračun, da se zagotovi izvajanje zakonodaje. Varstvo otrokovih
pravic se je izboljšalo z izvajanjem kazenskega zakonika za mladoletnike.
Ustanovljen je bil svet za zaščito otrok in pravico za otroke. Zaščita
otrok je še vedno slaba, revščina med otroki pa velika. Na področju socialno
ranljivih skupin in invalidov je bil dosežen omejen napredek. Objavljeno je
bilo poročilo o izvajanju akcijskega načrta za invalide. Okrepiti je
treba izvajanje akcijskega načrta in zadevnih zakonov v tem sektorju,
predvsem na občinski ravni, in sicer zlasti z zagotovitvijo dostopa
invalidnim učencem do šol. Vlada je izvedla kampanje osveščanja v
zvezi s protidiskriminacijskim zakonom. Diskriminacija je še vedno
zaskrbljujoča. Glede delavskih in sindikalnih pravic lahko
poročamo o določenem napredku. Sprejeti so bili tudi zakon o delu,
zakon o sindikatih ter zakon o ekonomskem in socialnem svetu. Na področju stvarnih
pravic je bil napredek neenakomeren. Zakonodajni okvir je bil izboljšan in
imenovan je bil koordinator za stvarne pravice. Zaradi znatnih sodnih
zaostankov na tem področju ljudje ne morejo uveljavljati svojih stvarnih
pravic. Potrebna so dodatna prizadevanja za izvajanje veljavne zakonodaje. V zvezi s spoštovanjem in varstvom manjšin ter kulturnih pravic
je Kosovo doseglo določen napredek. Na novo ustanovljene občine z
večinskim srbskim prebivalstvom se soočajo s številnimi težavami, kot
je upravljanje zemljišč. Pri dostopu manjšinske skupnosti do
izobraževanja je bil dosežen omejen napredek. Srbska skupnost severno in
tudi južno od reke Ibar še vedno uporablja učbenike, ki jih zagotavlja
Srbija, in se opira na srbski izobraževalni sistem. Kosovski organi morajo
ponuditi drugo možnost in razviti srbski učni program. V šolah zunaj
območij s pretežnim srbskim prebivalstvom srbščina ni na voljo kot
drugi uradni jezik. V zvezi z uporabo jezikov je bilo malo napredka.
Izvajanje pravnega okvira na tem področju je neustrezno. Javne službe niso
večjezične. Razmere srbskih manjšinskih medijev so se
izboljšale, zlasti z ustanovitvijo „TV mreže“. Kar zadeva preselitev romskih, aškalskih in egipčanskih
družin z območij, onesnaženih s svincem, je bilo oktobra 2010 zaprto
naselje Česmin Lug. Naselje Osterode ni zaprto, ker v ta namen ni bilo
dodeljeno nobeno drugo javno zemljišče v severni Mitrovici. Vlada je
spodbujala prijavo pripadnikov teh skupnosti v register prebivalstva, med
drugim tudi z organiziranjem brezplačne prijave. Objavljeno je bilo
poročilo o izvajanju strategije za vključevanje romske, aškalske in
egipčanske skupnosti. Obenem pa so življenjske razmere pripadnikov teh
skupnosti in njihov dostop do zaposlovanja, izobraževanja, zdravstvenega
varstva in socialnega varstva še vedno zelo zaskrbljujoči. Vrnitev beguncev in notranje razseljenih oseb je za kosovske
institucije še vedno izziv. Javni proračun za njihovo vračanje je bil
zmanjšan za 40 % in je zelo skromen. Vprašanja, kot so zamude pri
postopkih za vračanje premoženja, in skope ekonomske priložnosti še naprej
zelo ovirajo prostovoljno in trajno vračanje. Številne razseljene osebe še
vedno živijo v težkih razmerah. Na področju uveljavljanja kulturnih
pravic je bil dosežen omejen napredek. Sodelovanje med zadevnimi
ministrstvi ter državnimi in občinskimi organi se je izboljšalo.
Zakonodaja o varstvu kulturne dediščine in izvajanje zadevnih zakonov sta
še vedno slaba. Na področju regionalnih in
mednarodnih obveznosti Kosovo še naprej sodeluje z Mednarodnim
kazenskim sodiščem za nekdanjo Jugoslavijo. Misija EULEX je izvedla
številne operacije, vključno z odvzemi prostosti in obsodbami v zadevah v
zvezi z vojnimi zločini, ki so včasih vključevali pomembne politične
osebnosti, vključno z nekdanjim ministrom. Avgusta sprejeti zakon o
pogrešanih osebah je pomemben korak naprej. Zagotavlja namreč pravico do
obveščenosti družine in do povračila škode ter pravni status
pogrešanih oseb. Vlada mora okrepiti svoja prizadevanja za zagotovitev informacij
in virov, da se razišče usoda pogrešanih oseb. V januarski resoluciji
Parlamentarne skupščine Sveta Evrope so navedene domnevne resne kršitve v
zvezi s konfliktom iz leta 1999. Misija EULEX je za preiskavo teh primerov
ustanovila projektno skupino s sedežem v Bruslju in uradom za zvezo v Prištini.
Kosovski organi pri teh preiskavah sodelujejo z misijo EULEX. Kosovo je junija letos prvič po
poletju 2010 sodelovalo na zasedanju Sveta za regionalno sodelovanje v
Črni gori. V letu 2011 je zadovoljivo predsedovalo srečanjem
CEFTA. V okviru dialoga med Beogradom in Prištino je bil dosežen dogovor o
carinskih žigih. O trajnostni rešitvi za sodelovanje Kosova na regionalnih
forumih je treba še poiskati dogovor. Vsi vpleteni morajo v celoti izvajati načeli
vključujočega in delujočega regionalnega sodelovanja. Gospodarstvo
Kosova še naprej zaznamujejo šibka rast ter znatna notranja in zunanja
neravnovesja, ki jih še poslabšuje nepredvidljiva naravnanost proračunske
politike. Visoka inflacija in trg dela, ki ne deluje, sta glavna izziva
ekonomske in socialne kohezije. Zaradi vrste ad hoc ukrepov in
pomanjkanja predanosti organov je spodletel aranžma „stand-by“ z Mednarodnim
denarnim skladom. Novi sporazum, sklenjen z Mednarodnim denarnim skladom, v
katerem niso predvidena nobena izplačila in ki naj bi veljal do konca
leta 2011, je za Kosovo pomembna preizkušnja, ki bo pokazala, ali si bo
država ponovno pridobila verodostojnost v ekonomski in fiskalni politiki.
Velika negotovost še vedno ovira razvoj zasebnega sektorja. Podjetja se
soočajo s šibko upravo, pomanjkanjem zanesljive dobave električne
energije, pomanjkljivimi spretnostmi in znanjem delovne sile, slabo
infrastrukturo ter pomanjkljivostmi na področju pravne države. Kar zadeva gospodarska merila, Kosovo
ni napredovalo pri vzpostavljanju delujočega tržnega gospodarstva.
Potrebne so precejšnje reforme in naložbe, da bo Kosovo v dolgoročnem
obdobju lahko kos pritisku konkurence ter tržnim silam znotraj Unije. Monetarni okvir je še naprej razmeroma dobro
deloval, čeprav bi bil lahko boljši, zlasti kar zadeva ureditev in nadzor
finančnega sektorja. Finančno posredovanje se je še naprej
poglabljalo, bančni sektor pa je kljub vse večjemu obsegu
neservisiranih posojil ostal stabilen in donosen. Določen napredek je bil
dosežen pri procesu privatizacije. Ustrezno delovanje kombinacije različnih
makroekonomskih politik so vse bolj ogrožali nepredvidljiva fiskalna politika,
nevzdržna rast državnih izdatkov in omejene finančne možnosti. Slabo
upravljanje in ad hoc ukrepi negativno vplivajo na zasebni sektor,
gospodarstvo pa še naprej ovirajo hude strukturne težave. Inflacija je bila
visoka in nestabilna. Brezposelnost je še vedno zelo visoka in premalo je bilo
novih delovnih mest za zmanjšanje pritiskov na trg dela in zagotovitev
priložnosti za zaposlovanje, zlasti za mlade, ki so iskalci prve zaposlitve.
Tudi zunanja neravnovesja so še vedno velika, zlasti na področju trgovine
z blagom, obseg tujih naložb, ki spodbujajo proizvodnjo, pa je še vedno omejen.
Javno elektroenergetsko podjetje je iz državnega proračuna še naprej
prejemalo znatne subvencije in posojila za financiranje svojega naložbenega
programa. Šibka pravna država in izzivi, povezani s stvarnimi pravicami, še
vedno negativno vplivajo na poslovno okolje. Siva ekonomija ostaja pomemben
izziv. Zaradi volilne kampanje pred predčasnimi
splošnimi volitvami, ki ji je sledil postopek oblikovanja nove vlade in
izvolitve predsednika, sta imeli skupščina in vlada malo časa za
sprejetje zakonodaje in politik v skladu z evropskimi standardi.
Napredek na tem področju je bil neenakomeren. Sistem za gibanje kapitala
je dobro razvit. Kosovo je napredovalo na področju azila in migracij,
zlasti pri ponovnem sprejemu in ponovni vključitvi oseb, ki so se vrnile v
domovino. Na področju zakonodaje v zvezi s politiko
konkurence, energetskim sektorjem ter informacijsko družbo in mediji je bil
dosežen določen napredek. Ta zajema tudi naslednja področja:
obdavčenje, pravice intelektualne lastnine, zaposlovanje, socialne politike
in javno zdravje, finančni nadzor, statistika, upravljanje meja in boj
proti trgovini z ljudmi. Prometno infrastrukturo je treba nadalje razvijati. Na
področju okolja, kmetijstva in varnosti hrane ter boja proti trgovini z
drogami, organiziranemu kriminalu in terorizmu je bil dosežen omejen napredek.
Za uskladitev zakonodaje s pravnim redom EU na področju gibanja oseb,
storitev in pravice do ustanavljanja, pranja denarja in varstva osebnih
podatkov je bilo storjenega le malo. Glede notranjega
trga EU je bil dosežen določen napredek v zvezi z zakonodajo, povezano
s prostim pretokom blaga. Določen napredek beležimo pri ugotavljanju
skladnosti, akreditaciji, meroslovju in nadzoru trga. Na področju standardizacije
je bil dosežen omejen napredek. V zvezi z varstvom potrošnikov ni bilo
napredka pri zakonodaji. Usklajevanje zakonodaje s pravnim redom EU na
področju prostega pretoka blaga je bilo omejeno. Še vedno sta potrebna
boljše usklajevanje procesa uskladitve zakonodaje s celotnim pravnim redom EU
na tem področju in zadevna strategija. Upravna zmogljivost, potrebno
izvajanje in izvršilni ukrepi niso ustrezni. Usklajevanje zakonodaje s pravnim
redom EU na področjih gibanja oseb, storitev ter pravice do
ustanavljanja, pa tudi prava gospodarskih družb je v začetni
fazi. Sistem za gibanje kapitala je zelo liberalen in dobro razvit.
Zaželene so nadaljnje reforme za izvedbo zahtev v zvezi s tveganjem iz
sporazuma Basel II in vzpostavitev pravnega okvira, ki bo v celoti skladen
s standardi EU. Carinska zakonodaja Kosova je v veliki meri skladna s carinskim zakonikom EU.
Potrebna so nadaljnja prizadevanja na področju boja proti tihotapljenju in
ponarejevanju. Svet za neodvisne preglede mora delovati učinkoviteje in
zmanjšati zaostanke pri reševanju primerov. Na področju obdavčenja
je bil dosežen določen napredek, zlasti v zvezi z izvajanjem reform za
podporo strategije za izboljšanje spoštovanja davčnih predpisov. Upravna
zmogljivost za izterjavo davkov in zmanjšanje zelo razširjene sive ekonomije je
še vedno slaba. Določen
napredek je bil dosežen pri zakonodaji na področju politike konkurence,
zlasti v zvezi s protimonopolno politiko, in tudi na področju državne
pomoči s sprejetjem zakona o državni pomoči. Izvajanje
protimonopolne politike se izboljšuje. Napredek je bil dosežen na področju
javnih naročil, saj je bila sprejeta sprememba zakona o javnih
naročilih, ki pomeni korak naprej pri usklajevanju zakonodaje s standardi
EU. Pravni okvir še ni izpopolnjen, izboljšati pa je treba tudi sodelovanje med
pristojnimi institucijami. Določen
napredek je bil dosežen na področju pravic intelektualne lastnine,
zlasti v zvezi s pravicami industrijske lastnine. Zakonodajni okvir še
ni izpopolnjen in izvajanje pravil v zvezi s pravicami intelektualne lastnine
je nezadostno. Pri usklajevanju zakonodaje na področju zaposlovanja ter
socialne politike in politike javnega zdravja s standardi EU je bil dosežen
določen napredek. Izvajanje tega zakonodajnega okvira je bistveno za
pomoč brezposelnim in drugim ranljivim skupinam pri izboljšanju njihovega
življenjskega standarda. Upravna zmogljivost na teh področjih je še vedno
omejena, zlasti na občinski ravni. Pri usklajevanju zakonodaje na
področju izobraževanja in raziskav z evropskimi standardi je
bil dosežen določen napredek. Zmogljivosti na državni in občinski
ravni je treba okrepiti, da se zagotovi učinkovito izvajanje pravnega in
strateškega okvira. Na področju raziskav in inovacij je bil dosežen omejen
napredek. Potrebna so velika prizadevanja za vzpostavitev potrebnih
zmogljivosti za raziskave in inovacije. Izvajanje zakonodajnega okvira
je treba okrepiti, med drugim tudi z boljšim usklajevanjem med državnimi in
lokalnimi ravnmi. Da bo podpora donatorjev prinesla kar največ koristi, je
treba izobraževalnim in raziskovalnim projektom dodeliti ustrezne človeške
vire. Kar zadeva sektorske politike, je treba sprejeti načrt izvajanja
strategije za MSP in panožne strategije, dodeliti ustrezna sredstva ter
okrepiti pristojne organe. Usklajevanje in sodelovanje med zainteresiranimi
stranmi je še vedno izziv. Na področju kmetijstva in varnosti hrane
je Kosovo doseglo omejen napredek. Potekala so prizadevanja za razvoj upravne
zmogljivosti, zlasti na področju varnosti hrane. Pri krepitvi
zakonodajnega in upravnega okvira na področju okolja in podnebnih
sprememb je bil dosežen omejen napredek, in sicer predvsem zaradi
nezadostnih proračunskih sredstev. Prometno
infrastrukturo je treba nadalje razvijati. Glavni kosovski projekt cestne
infrastrukture, tj. izgradnja avtoceste med Kosovom in albansko mejo, je zaradi
nesorazmerno visokih stroškov in obsega dolgoročno potrebnih naložb še
vedno zaskrbljujoč. Na področju letalstva je bil dosežen določen
napredek. V energetskem sektorju je bil dosežen
določen napredek pri usklajevanju zakonodaje s pravnim redom EU in izvajanju
Pogodbe o ustanovitvi Energetske skupnosti. Da se pritegnejo naložbe, so
potrebna nenehna prizadevanja za izboljšanje izdajanja računov in
pobiranja zaračunavanja elektrike glede na porabo za električno
energijo ter za uvedbo nesubvencionirane tarife, ki odraža dejanske stroške.
Izgradnja načrtovane nove elektrarne zamuja. To je vplivalo na
časovni načrt za zaprtje elektrarne Kosovo A, ki močno
onesnažuje okolje. Kosovo zaradi razhajanja v mnenjih v zvezi z njegovim
statusom še vedno ne more sodelovati v sistemih za prenos električne
energije v regiji. To ogroža stabilnost kosovskega sistema za oskrbo z
električno energijo in pomeni, da Kosovo izgublja prihodke od prenosa
energije. Na področju informacijske družbe in
medijev je Kosovo v okviru usklajevanja zakonodaje s standardi EU sprejelo
nekatere predpise na področju telekomunikacij. Pomembna zakona o trajnem
financiranju javne radiotelevizije in o neodvisni komisiji za medije sta bila
umaknjena z dnevnega reda skupščine, saj nista izpolnjevala standardov EU
niti zagotavljala neodvisnosti navedene komisije in javne radiotelevizije. Ti
vprašanji je treba nujno čim prej rešiti. Na področju finančnega nadzora
je bil dosežen določen napredek. Dejansko izvajanje notranjega nadzora
javnih financ je še vedno v začetni fazi. Med vodilnim osebjem v
proračunskih ustanovah je treba povečati osveščenost o pomenu
finančnega poslovodenja in nadzora. Na področju statistike je
Kosovo doseglo določen napredek, zlasti z zadovoljivo izvedbo popisa
prebivalstva in stanovanj. Na področju pravice, svobode in
varnosti je Kosovo doseglo neenakomeren napredek. Ministrstvo za notranje
zadeve je sprejelo ukrepe za pripravo na izdajanje biometričnih potnih
listov. Sprejetje ustrezne zakonodaje in izboljšanje zanesljivosti registrov
prebivalstva pomenita dober napredek. Potrebna so nadaljnja prizadevanja za
zagotovitev varnosti dokumentov. Določen napredek je bil dosežen na
področju upravljanja meja. Za boj proti čezmejnemu kriminalu
je bila ustanovljena skupna projektna skupina, v kateri sodelujeta tudi carina
in policija. Službe, pristojne za nadzor mej, so organizirale skupne patrulje
na meji in skupne operacije na mejnih prehodih. Izvedene so bile skupne in
usklajene policijske kontrole, v katerih so sodelovali policisti iz Albanije in
njihovi kolegi iz nekdanje jugoslovanske republike Makedonije. Policija je od
sil KFOR prevzela dodatne odgovornosti za zaščito zelene meje z nekdanjo
jugoslovansko republiko Makedonijo in Črno goro. Kakovost in skladnost
mejnih kontrol je treba še dodatno izboljšati. Na področju azila je bil dosežen
napredek. Kosovo se sooča z vse večjim številom prosilcev za azil.
Sprejete so bile številne odločitve v zvezi s prošnjami za azil. V azilnem
postopku so še vedno pomanjkljivosti, saj med drugim niso zagotovljeni
tolmačenje, ugotavljanje izvora oseb in pritožbeni postopki. Na
področju migracij je Kosovo doseglo napredek. Z evropskimi državami
še naprej podpisuje nove sporazume o ponovnem sprejemu. Oddelek za
državljanstvo, azil in migracije še naprej uspešno obravnava prošnje za ponovni
sprejem iz evropskih držav. Kosovo je doseglo znaten napredek glede ponovnega
vključevanja oseb, ki so se vrnile v domovino, med drugim tudi na
občinski ravni. Za zagotovitev učinkovitega izvajanja so potrebna
trajna prizadevanja. Na področju pranja denarja in
gospodarskega/finančnega kriminala je Kosovo doseglo omejen napredek.
Začel se je postopni prenos odgovornosti centra za finančni nadzor z
misije EULEX na kosovske organe. Kosovo ima še vedno omejene zmogljivosti za preiskovanje
in pregon gospodarskih kaznivih dejanj. Gospodarski/finančni kriminal in
pranje denarja sta še vedno zelo zaskrbljujoča. Policija je okrepila število zasegov in
primerov odvzema prostosti za kazniva dejanja v zvezi z narkotiki,
vključno s trgovino z njimi, vendar je obseg zaseženih sredstev še vedno
omejen. Prizadevanja na področju boja proti trgovini z drogami je
treba znatno okrepiti, da bodo odražala razsežnost težav, ki jih ima Kosovo na
tem področju. Določen napredek je bil dosežen na področju policijskega
dela. Policija je od sil KFOR prevzemala nove odgovornosti, zdaj pa se mora
spoprijeti s strukturnimi in organizacijskimi izzivi ter izboljšati svojo
zmožnost za boj proti zapletenim oblikam organiziranega kriminala. Na področju preprečevanja organiziranega
kriminala je bil dosežen omejen napredek. V zvezi s primeri organiziranega
kriminala je bilo opravljenih precejšnje število preiskav, odvzemov prostosti,
vloženih obtožnic in izrečenih obsodb. Za boj proti organiziranemu
kriminalu je potreben bolj proaktiven pristop organov pregona in sodnih
organov. Okrepiti je treba človeške in tehnične zmogljivosti ter
znatno izboljšati kakovost preiskav. Zmogljivost Kosova za boj proti
organiziranemu kriminalu je še vedno v začetni fazi. Za obravnavanje tega
izziva so potrebna velika prizadevanja. Na področju boja proti trgovini
z ljudmi je Kosovo doseglo določen napredek. V obdobju poročanja
se je število odkritih žrtev rahlo povečalo. Sprejeta sta bila strategija
in akcijski načrt za boj proti trgovini z ljudmi za obdobje 2011–2014.
Izboljšala se je tudi učinkovitost direktorata za preiskave trgovine z
ljudmi pri policiji. Obenem pa je zmogljivost kosovskih tožilcev in sodišč
za preiskovanje, pregon in izrekanje obsodb v zadevah, povezanih s trgovino z
ljudmi, še vedno majhna. Pri boju proti terorizmu je Kosovo
doseglo omejen napredek. Njegove zmogljivosti za izvajanje zadevne zakonodaje
in strateških dokumentov, kot sta zakon o preprečevanju pranja denarja in
financiranja teroristov ter strategija za boj proti terorizmu, so še vedno
slabe. Na področju varstva osebnih podatkov je bilo malo napredka,
kar je zelo zaskrbljujoče. Turčija Turčija še naprej zadostno izpolnjuje politična
merila. Dne 12. junija 2011 so potekale svobodne in poštene
parlamentarne volitve. Vlada je začela izvajati sveženj reform ustave iz
leta 2010. Na političnem prizorišču ni ustreznega dialoga in
pripravljenosti na kompromise med političnimi strankami. Tudi odnosi med
ključnimi institucijami so napeti. Vse to ogroža nadaljevanje procesa
reform. Po volitvah se je začel nov proces reforme ustave. Potrebna so
znatna nadaljnja prizadevanja za zagotovitev temeljnih pravic na večini
področij. To se nanaša predvsem na svobodo izražanja, saj tečejo
številni sodni postopki zoper pisatelje in novinarje ter še vedno veljajo
pogoste in nesorazmerne prepovedi dostopa do spletnih strani, kar vzbuja precej
skrbi. Kar zadeva demokracijo in pravno državo,
preiskave mreže Energokon in drugih domnevnih načrtov državnega udara za
Turčijo še vedno pomenijo priložnost, da razjasni domnevne kriminalne
dejavnosti, ki spodkopavajo demokracijo, in s tem okrepi zaupanje v ustrezno
delovanje svojih demokratičnih institucij in pravne države. Vendar pa so
izvedba preiskav in sodnih postopkov ter uporaba kazenskega postopka vzbujali
pomisleke, saj so ogrožali pravice obrambe in vplivali na zakonitost primerov. Na področju reforme javne uprave
je bil dosežen določen napredek pri reformi zakonodaje. Pozornost je treba
nameniti vzpostavitvi institucije varuha človekovih pravic. Za reformo
javne uprave in decentralizacijo je potrebna večja politična podpora. Pri utrjevanju načela civilnega
nadzora varnostnih sil je bil dosežen dober napredek. Okrepljen je bil
predvsem civilni nadzor vojaških odhodkov. Za odločitve vrhovnega
vojaškega sveta je bil uveden civilni sodni nadzor. Potrebne so dodatne reforme
za utrditev civilnega nadzora na področju notranje varnosti, zlasti
žandarmerije, in za nadaljnji napredek na področju vojaškega sodnega
sistema. Na področju sodstva je bil dosežen
napredek. Sprejetje zakonodaje o visokem sodnem svetu in državnem tožilstvu ter
o ustavnem sodišču zagotavlja okvir za okrepljeno neodvisnost in
nepristranskost sodstva. Sprejeti so bili tudi ukrepi za izboljšanje
učinkovitosti sodstva in odpravo vse večjih sodnih zaostankov. Še
vedno so potrebni dodatni ukrepi na vseh področjih, vključno s
kazenskopravnim sistemom. Turčija ima velike sodne zaostanke glede
nerešenih zadev v zvezi s hudimi kaznivimi dejanji, velik delež zapornikov pa
na koncu ni niti obsojen. Poleg tega je treba spremljati izvajanje, saj so
doslej sprejeti ukrepi razdelili pravno skupnost in civilno družbo v državi.
Sodni postopki niso dovolj pregledni. Sodišča in tožilstva ne
obveščajo zainteresiranih strani in širše javnosti o vprašanjih javnega
interesa. Strategijo reforme sodstva je treba pregledati ob sodelovanju vseh
zainteresiranih strani, turške pravne skupnosti in civilne družbe. Izvajanje
strategije in akcijskega načrta za boj proti korupciji je v
začetni fazi. Korupcija je na številnih področjih še vedno precej
razširjena. Pomanjkanje preglednosti financiranja političnih strank in
obseg imunitet ostajata velika izziva. Potrebna je večja politična
podpora za okrepitev in izvajanje zakonodajnega okvira za boj proti korupciji.
Na podlagi preiskave dobrodelnega združenja Deniz Feneri v zvezi s primerom
goljufije v Nemčiji so bili priprti nekdanji vodja vrhovnega sveta radia
in televizije (RTUK) in štirje vodstveni delavci televizijske mreže
Kanal 7. Turčija mora pokazati rezultate pri preiskovanju kaznivih
dejanj na področju korupcije ter vlaganju obtožnic in obsodbah zanje. Glede človekovih
pravic in varstva manjšin je bil dosežen omejen napredek. Potrebna so
znatna prizadevanja na večini področij, zlasti pri svobodi izražanja
in svobodi veroizpovedi. V zvezi z
upoštevanjem mednarodnega prava človekovih pravic je bil dosežen
določen napredek, zlasti v okviru ratifikacije Opcijskega protokola h
Konvenciji ZN proti mučenju (OPCAT). Številne reforme že več let
čakajo na izvedbo. Zakonodajo o institucijah na področju
človekovih pravic je treba v celoti uskladiti z načeli ZN. Na področju
preprečevanja mučenja in slabega ravnanja se je nadaljeval
pozitiven trend, in sicer tako v zvezi s pogostostjo kot resnostjo slabega
ravnanja s strani uslužbencev organov pregona. Ti uslužbenci so še vedno
uporabljali nesorazmerno silo, zlasti zunaj uradnih prostorov za pridržanje.
Predložene so bile verodostojne prijave domnevnega fizičnega slabega
ravnanja, ki so se nanašale predvsem na prekomerno uporabo sile med odvzemom
prostosti. Nobenega napredka ni pri reševanju problema nekaznovanosti,
vključno z obravnavanjem primerov domnevnega trpinčenja, ki so bili
predloženi sodišču. V zvezi z zapori je treba navesti, da
so ti zaradi povečanja števila zapornikov močno prezasedeni, kar
ovira prizadevanja za izboljšanje razmer. Sistem za pritožbe v zaporih še vedno
ni prenovljen. Izvajanje Opcijskega protokola h Konvenciji ZN proti
mučenju naj bi pripomoglo k reševanju nekaterih tovrstnih vprašanj.
Potrebna so posebna prizadevanja v zvezi z zdravstvenimi storitvami za
zapornike in pogojih za pridržanje mladoletnikov. Kar zadeva svobodo
izražanja, so se nadaljevale odprte razprave o temah, ki veljajo za
občutljive, na primer kurdsko in armensko vprašanje, manjšinske in
kulturne pravice ter vloga vojske. Vendar pa svobodo izražanja ovirajo številni
sodni postopki in preiskave zoper novinarje, pisatelje, akademike in
zagovornike človekovih pravic, kar povzroča samocenzuro in je skupaj
z neprimernimi pritiski na medije zelo zaskrbljujoče. Veljavna zakonodaja
ne zagotavlja zadostno svobode izražanja skladno z Evropsko konvencijo o
človekovih pravicah in sodno prakso Evropskega sodišča za
človekove pravice ter omogoča omejevalne razlage s strani sodstva.
Tudi pogoste prepovedi dostopa do spletnih strani so zelo zaskrbljujoče.
Na splošno sta turška zakonodaja in sodna praksa ovira za prosto izmenjavo
informacij in zamisli. Na področju svobode
zbiranja je bil v praksi dosežen napredek: različne demonstracije,
vključno s kurdskim praznovanjem novega leta (Newroz) in
1. majem, so potekale mirno. Demonstracije, ki so potekale na jugovzhodu
države in v drugih provincah v zvezi s kurdskim vprašanjem, pravicami
študentov, dejavnostmi odbora za nadzor visokega šolstva YÖK in sindikalnimi
pravicami, je zaznamovala nesorazmerna uporaba sile. Zakonodaja o svobodi
združevanja je na splošno skladna s standardi EU. Še vedno obstajajo
prekomerni nadzori in omejevalne razlage prava. V zvezi s spremembami pravnih
določb o ukinitvi političnih strank se ni nič spremenilo. Na področju svobode
misli, vesti in veroizpovedi je bil dosežen omejen napredek. Svoboda
čaščenja se na splošno spoštuje. Dialog z Aleviti in nemuslimanskimi
verskimi skupnostmi se je nadaljeval. Članom manjšinskih veroizpovedi
skrajneži še vedno grozijo. Pravni okvir v skladu z Evropsko konvencijo o
človekovih pravicah je treba še vzpostaviti, da bodo lahko vse
nemuslimanske verske skupnosti in Aleviti delovali brez neupravičenih
omejitev. Varstvo pravic
žensk, spodbujanje enakosti spolov in boj proti nasilju nad ženskami so še
vedno velik izziv. Pravni okvir, ki zagotavlja pravice žensk in enakost spolov,
je na splošno vzpostavljen. Potrebna so znatna nadaljnja prizadevanja, da ta
pravni okvir postane politična, družbena in ekonomska realnost. Zakonodaja
se v državi ne uporablja dosledno. Umori iz časti, zgodnje in prisilne
poroke ter nasilje nad ženskami v družini so še vedno resne težave. Potrebna so
nadaljnja usposabljanja in krepitev ozaveščenosti o pravicah žensk in enakosti
spolov, zlasti med uslužbenci policije. Kar zadeva otrokove pravice, je treba
še ustanoviti ustrezno število sodišč za mladoletnike skladno z veljavno
zakonodajo. Otroci v priporih niso pridržani za najkrajše potrebno obdobje niti
v ustreznih razmerah. Na vseh področjih, kot so izobraževanje, boj proti
delu otrok, zdravje, upravne zmogljivosti in usklajevanje, je treba okrepiti
prizadevanja, med drugim tudi v zvezi s preventivnimi in resocializacijskimi
ukrepi. Prizadevanja
za izboljšanje razmer socialno ranljivih oseb in/ali invalidov so se
nadaljevala. Še vedno so potrebni nadaljnji ukrepi, da se poveča
sodelovanje teh oseb v socialnem in gospodarskem življenju. Pri
boju proti diskriminaciji so potrebna nadaljnja prizadevanja. Še
vedno ni celovite zakonodaje za boj proti diskriminaciji. Na
področju delavskih in sindikalnih pravic je še veliko izzivov. Sedanji
pravni okvir ni skladen s standardi EU in konvencijami Mednarodne organizacije
dela. Nenehna nesoglasja med socialnimi partnerji in pomanjkanje ustrezne
politične volje preprečujejo napredek na tem področju. Kar
zadeva stvarne pravice, nov zakonodajni akt, ki spreminja zakon o
verskih skupnostih iz leta 2008, omogoča vrnitev nepremičnin
nemuslimanskim verskim skupnostim. Pristop
Turčije do manjšin je še vedno omejevalen. Doseči je treba
polno spoštovanje in zaščito jezika, kulture in temeljnih pravic v skladu
z evropskimi standardi. Turčija si mora nadalje prizadevati za okrepitev
strpnosti in spodbujanje vključenosti manjšin. Še vedno ni bil izveden
celovit pregled veljavne zakonodaje in niso vzpostavljeni mehanizmi
zaščite ali ustanovljeni posebni organi za boj proti rasizmu, ksenofobiji,
antisemitizmu in nestrpnosti. Turčija je napredovala na področju kulturnih
pravic, zlasti v zvezi z uporabo neturških jezikov na vseh radijskih in
televizijskih postajah ter uporabo več jezikov na občinah. Odobreno
je bilo odprtje oddelka za kurdski jezik in literaturo na univerzi Muş
Alparslan. Še vedno ostajajo omejitve glede uporabe neturških jezikov v političnem
življenju, stikih z javnimi službami in v zaporih. Pravni okvir o uporabi
neturških jezikov se lahko razlaga omejevalno, njegovo izvajanje v državi pa je
nedosledno. V zvezi z Romi je bil dosežen
določen napredek, zlasti pri spremembi diskriminatorne zakonodaje.
Celovite politike za obravnavanje položaja Romov ni. Kar zadeva vzhod in jugovzhod države,
se demokratično odpiranje iz leta 2009 ni nadaljevalo. Priprtje
izvoljenih politikov in zagovornikov človekovih pravic je
zaskrbljujoče. Resničnost izvensodnih ubojev in mučenj, ki naj
bi se zgodili na jugovzhodu države v osemdesetih in devetdesetih letih, je
treba še dokazati v skladu z veljavnimi postopki(ivo). Kopenske mine in sistem
varovanja vasi so še vedno zaskrbljujoči. Teroristični
napadi so se okrepili. EU je Kurdsko delavsko stranko (PKK) uvrstila na seznam
terorističnih organizacij. Priznavanje
odškodnin notranje razseljenim osebam se nadaljuje, vendar je treba
splošno učinkovitost sheme še oceniti. Nacionalna strategija za
ustreznejše obravnavanje potreb notranje razseljenih oseba še ni razvita.
Pomanjkanje celovitega pravnega okvira za begunce in prosilce za azil kljub
nekaterim izboljšavam ovira zagotovitev ustreznega obravnavanja. Splošne
razmere v centrih za pridržanje tujcev je treba še izboljšati. V zvezi z regionalnimi
vprašanji in mednarodnimi obveznostmi je Turčija ponovno poudarila
svojo podporo pogajanjem med voditelji obeh skupnosti za celovito rešitev ciprskega
vprašanja, ki potekajo pod okriljem generalnega sekretarja ZN. Toda
Turčija kljub ponavljajočim se pozivom Sveta in Komisije še vedno ni
izpolnila svoje obveznosti popolnega in nediskriminatornega izvajanja Dodatnega
protokola k pridružitvenemu sporazumu ter ni odpravila vseh ovir za prosti
pretok blaga, ki so določene v izjavi Evropske skupnosti in njenih držav
članic z dne 21. septembra 2005 ter sklepih Sveta, vključno s tistimi
iz decembra 2006 in decembra 2010. Glede normalizacije dvostranskih
odnosov z Republiko Ciper ni bilo napredka. Na področju odnosov
z Grčijo potekajo nenehna prizadevanja za izboljšanje dvostranskih
odnosov. Dvostranski predhodni razgovori so se nadaljevali. Grčija je
vložila številne uradne pritožbe zoper nenehne kršitve svojih teritorialnih
voda in zračnega prostora s strani Turčije, vključno s preleti
nad grškimi otoki. Turčija je
znatno okrepila stike z zahodnim Balkanom, kar kaže na močno
zavezanost spodbujanju miru in stabilnosti v regiji. Turško gospodarstvo trenutno močno okreva. Izboljšujejo se
javne finance, zaupanje v trajno preobrazbo gospodarskih obetov in stabilnosti
države pa se povečuje. Kljub temu pa je hitro povečanje gospodarskih
dejavnosti, ki temeljijo na velikem domačem povpraševanju, povzročilo
znatna zunanja neravnovesja, ki še naraščajo in ogrožajo makroekonomsko
stabilnost. Kar zadeva gospodarska
merila, ima Turčija delujoče tržno gospodarstvo. Če bo
pospešila izvajanje svojega obsežnega programa strukturnih reform, bi morala
biti srednjeročno sposobna spopadati se s pritiski konkurence in tržnimi
silami znotraj Unije. Gospodarstvo se je
v letu 2010 in v prvi polovici leta 2011 hitro razvijalo. Velika rast
BDP in zaposlovanja je omogočila zmanjšanje brezposelnosti. Konsolidacija
javnih financ zaradi prvotno višjih cikličnih prihodkov in nižjega bremena
obresti še naprej dobro napreduje. Finančni sektor je zaradi reform iz
prejšnjih let precej močan, pravni sistem pa še naprej razmeroma dobro
deluje. Poleg tega se lahko z novim zakonom o spremljanju državne pomoči
in delovanjem regulativnega organa poveča preglednost in zmanjša obseg
državnih pomoči. Prosto delovanje tržnih sil je bilo potrjeno.
Privatizacija poteka pospešeno. EU je še vedno najpomembnejša trgovinska
partnerica Turčije in investitorica v državi. Vendar pa sta se
trgovina in primanjkljaj tekočega računa povečevala in zunanja
neravnovesja so zdaj precejšnja. Monetarni politiki je uspelo le rahlo ublažiti
rast kreditov, ki skupaj z visokimi cenami surovin še naprej prispeva k vse
večjemu primanjkljaju tekočega računa Turčije. Pripravljajo
se ukrepi za večjo podporo s fiskalnega področja ter nekateri posebni
in ciljno usmerjeni mikrobonitetni ukrepi, vključno z bančnim
regulatorjem, ki naj bi pripomogli k varnemu pristanku gospodarstva in
zmanjšanju bremena za monetarno politiko. Konkurenčnost Turčije na
področju izvoznih cen in stroškov se je rahlo poslabšala. Inflacija se je
začela višati, večinoma zaradi pritiskov, ki izvirajo iz vložkov
energije in hrane, živahnih gospodarskih dejavnosti ter rasti administrativnih
cen. Pričakuje se odločnejše izvajanje strukturnih reform. Ukrepi za
povečanje fiskalne preglednosti in boljše usmerjanje fiskalne politike so
bili skromni. Odločnejši ukrepi bi lahko pripomogli, da si Turčija na
trgih pridobi verodostojnost. Izstop s trga je še vedno težaven, stečajni postopki
pa razmeroma okorni. Turčija je še naprej izboljševala svojo sposobnost
za prevzem obveznosti članstva. Napredek je bil dosežen na večini
področij. Usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU je
napredovalo na nekaterih področjih, kot so prosti pretok blaga,
protimonopolna politika in državna pomoč, energetika, ekonomska in
monetarna politika, podjetniška in industrijska politika, varstvo potrošnikov,
statistika, vseevropska omrežja ter znanost in raziskave. Prizadevanja za
uskladitev zakonodaje je treba nadaljevati na področjih, kot so okolje,
javna naročila, svoboda opravljanja storitev, socialna politika ter
zaposlovanje in obdavčenje. Izvajanje zakonodaje je treba okrepiti na
področjih, kot so pravice intelektualne lastnine in boj proti pranju
denarja. Kar zadeva carinsko unijo in zunanje odnose, je treba usklajevanje
nacionalne zakonodaje zaključiti, zlasti v zvezi s splošnim sistemom
preferencialov. Številne dolgotrajne trgovinske ovire še niso odpravljene.
Bistveno je, da Turčija v celoti izpolnjuje svoje obveznosti v okviru
carinske unije. Za večino področij je ključno, da Turčija
izboljša svoje upravne zmogljivosti za uspešno izvajanje pravnega reda EU. Na področju prostega pretoka blaga
je usklajevanje nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU napredovalo, a je bil
v obdobju poročanja dosežen omejen napredek. Tehnične ovire v
trgovini še vedno preprečujejo prosti pretok blaga, s čimer
Turčija krši svojo obveznost v okviru carinske unije. Na področju prostega
gibanja delavcev skoraj ni bilo napredka in priprave na uporabo pravnega
reda EU so še vedno v zgodnji fazi. Na področju pravice do
ustanavljanja in svobode opravljanja storitev je usklajevanje nacionalne
zakonodaje še v zgodnji fazi. Pri pravici do ustanavljanja, svobodi opravljanja
čezmejnih storitev, poštnih storitvah in vzajemnem priznavanju poklicnih
kvalifikacij ni bilo napredka. Kar zadeva prosti pretok kapitala, je
Turčija dosegla določen napredek, zlasti v zvezi z gibanjem kapitala
in plačili. Pri postopni liberalizaciji nakupov nepremičnin s strani
tujcev ni bilo napredka, saj je na tem področju še vedno precej ovir.
Omejitve glede gibanja kapitala so še vedno prisotne v številnih sektorjih,
vključno z neposrednimi naložbami, ki izvirajo iz EU. Pravni okvir za boj
proti financiranju terorizma še ni dokončan in projektna skupina za
finančno ukrepanje je Turčijo zaradi strateških pomanjkljivosti na
tem področju uvrstila na črno listo. Na področju javnih naročil je
bil dosežen omejen napredek. Institucionalna ureditev je bila
oblikovana, vendar je treba izboljšati upravne zmogljivosti. Osnutek strategije
za usklajevanje zakonodaje s pravnim redom EU in časovno opredeljen
akcijski načrt sta izdelana, a ju je treba še sprejeti. Turška zakonodaja
še vedno vsebuje odstopanja, ki so v nasprotju s pravnim redom EU. Treba jo je
nadalje uskladiti s pravnim redom EU, zlasti v zvezi z gospodarskimi pravnimi
službami, koncesijami in javno-zasebnimi partnerstvi. Kar zadeva pravo
gospodarskih družb, je po sprejetju novega turškega trgovinskega zakonika,
ki naj bi spodbujal odprtost, preglednost in spoštovanje mednarodnih
računovodskih in revizijskih standardov, opaziti znaten napredek. Pravni
in institucionalni okvir za revizije, pa tudi potrebna okrepljena zmogljivost
gospodarskega sodstva še niso zagotovljeni. Usklajevanje nacionalne zakonodaje
na področju prava intelektualne lastnine je razmeroma napredovalo,
vendar je izvajanje še vedno slabo. Delovna skupina za pravice intelektualne
lastnine, ki je bila nedavno ustanovljena v sodelovanju s Komisijo, obravnava
enega ključnih elementov za pristopna pogajanja. Posodobljeni osnutki
zakonov, ki urejajo pravice intelektualne in industrijske lastnine,
vključno z odvračilnimi kazenskimi sankcijami, še vedno niso
sprejeti. Ključna sta usklajevanje in sodelovanje med različnimi
zainteresiranimi stranmi in javnimi organi na področju pravic
intelektualne lastnine, pa tudi kampanje za splošno ozaveščenost v zvezi s
tveganji kršitev pravic intelektualne lastnine. Kar zadeva politiko konkurence, je
raven usklajenosti nacionalne zakonodaje na področju preprečevanja
monopolov in nadzora nad združitvami visoka. Organ, pristojen za
konkurenco, izvaja protimonopolna pravila učinkovito in z zadovoljivo
stopnjo neodvisnosti. Na področju državnih pomoči je bil dosežen
dober napredek. Omeniti je treba predvsem to, da je bil ustanovljen organ za
spremljanje državnih pomoči. Vendar pa je treba številne pomembne sheme
državne pomoči uskladiti s pravili carinske unije. Na področju finančnih
storitev je bil dosežen nadaljnji napredek, pri čemer je treba omeniti
zlasti, da je bančni regulator sprejel ukrepe za okrepitev finančne
stabilnosti. Vendar pa splošna usklajenost zakonodaje s pravnim redom EU,
predvsem v zavarovalniškem sektorju, še ni popolna. Na področju informacijske
družbe in medijev je določen napredek opazen v sektorju elektronskih
komunikacij, dober napredek pa pri avdiovizualni politiki. Na področju kmetijstva
in razvoja podeželja je bil dosežen določen napredek. Znaten napredek
je bil dosežen pri izvajanju programa instrumenta za predpristopno pomoč
za razvoj podeželja (IPARD), zaradi česar se je Komisija odločila
prenesti upravljanje sredstev EU, ter pri pripravah na drugo fazo programa
IPARD. Politika podpore kmetijstvu se zelo razlikuje od skupne kmetijske politike
in še vedno ni izdelana strategija za njeno uskladitev s pravnim redom EU.
Velika pomanjkljivost je tudi dejstvo, da ovire za uvoz govedine še niso v
celoti odpravljene. Kar zadeva varnost hrane ter veterinarsko in
fitosanitarno politiko, je bil dosežen napredek pri prenosu pravnega reda
EU v nacionalno zakonodajo in njegovem izvajanju. Prestrukturiranje ministrstva
za kmetijstvo in podeželje je pozitiven korak k okrepitvi uradnega nadzornega
sistema. Splošni nadzorni sistem še vedno ni v celoti usklajen s pravnim redom
EU. Znatna prizadevanja so potrebna na področju zdravja živali in
uskladitve agroživilskih obratov s higienskimi in strukturnimi zahtevami EU. Na
področju ribištva lahko na splošno poročamo o določenem
napredku. Nekaj napredka je bilo doseženega zlasti pri vzpostavitvi upravnih
struktur ter pri upravljanju virov in ladjevja. Pričakuje se, da
Turčija nadalje napreduje tudi na drugih področjih, kot so inšpekcije
in kontrole. Nekaj napredka je
bilo doseženega pri usklajevanju nacionalne zakonodaje v sektorju prometa,
razen v železniškem prometu. Usklajevanje zakonodaje v zvezi s pomorskim in
kopenskim prometom je še vedno na visoki ravni, medtem ko v zvezi z
zračnim prometom napreduje počasneje. Pomanjkljiva komunikacija med
centri za kontrolo zračnega prometa v Turčiji in Republiki Ciper še
naprej resno ogroža varnost v zračnem prometu. V pomorskem sektorju naj bi
prostovoljni sistem pregledov držav članic Mednarodne pomorske
organizacije izboljšal možnosti države za pristop k mednarodnim konvencijam.
Zmogljivost izvajanja je omejena, zlasti v zvezi z nevarnim blagom v kopenskem
in pomorskem prometu. Napredek v sektorju energetike je bil
neenakomeren. Na področju notranjega trga za električno energijo in
obnovljive vire energije je bil dosežen dober napredek. Ukrepi so še posebej
potrebni za zagotovitev najvišjih možnih standardov za jedrsko varnost,
zaščito pred sevanjem in neširjenje orožja. Nadaljnja prizadevanja so
potrebna tudi na področjih varnosti oskrbe, plina in energetske
učinkovitosti. Na področju obdavčenja je bil
pri usklajevanju nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU dosežen omejen
napredek, zlasti glede odpravljanja nekaterih diskriminatornih praks pri
obdavčenju tobaka. Zvišanje stopnje trošarin za alkoholne pijače je v
nasprotju z zadevnim akcijskim načrtom, dogovorjenim s Komisijo. Odprava
diskriminatornih praks pri obdavčenju je ključna za nadaljnji
napredek pri tem poglavju. V zvezi z neposrednim obdavčenjem ni bilo
napredka. Turčija je
dosegla določen napredek na področju ekonomske in monetarne
politike. Centralna banka je sprejela novo kombinacijo politik za
zagotovitev finančne stabilnosti, ki naj bi znižala referenčne
obrestne mere in obenem okrepila določbe v zvezi z rezervami za
bančni sektor. Usklajevanje turške zakonodaje s pravnim redom EU na
področju ekonomske in monetarne politike še ni zaključeno, zlasti
glede popolne neodvisnosti centralne banke in prepovedi privilegiranega dostopa
javnega sektorja do finančnih institucij. Splošna raven pripravljenosti se
je povečala. Dober napredek je
bil dosežen na področju statistike, na katerem se je raven
usklajenosti nacionalne zakonodaje s pravnim redom EU na splošno izboljšala.
Potrebno je nadaljnje usklajevanje, zlasti na področjih nacionalnih
računov in kmetijske statistike. Na področju socialne
politike in zaposlovanja je Turčija dosegla omejen napredek. Upravna
zmogljivost se je nekoliko izboljšala. Ustavne spremembe glede pravic
sindikatov niso prinesle nadaljnjih sprememb zakonodaje, ki bi v celoti
zagotovila pravice sindikatov skladno s standardi EU in konvencijami Mednarodne
organizacije dela. Zmanjšanje velikega obsega neprijavljenega dela in
povečanje stopnje brezposelnosti žensk sta še vedno zaskrbljujoča.
Področje uporabe delovnega prava je še vedno omejeno. Pospešiti je treba
izvajanje zakonodaje na področju zdravja in varnosti pri delu. Tveganje
revščine je še vedno zelo visoko, zlasti za podeželsko prebivalstvo in
otroke. Zakonodaja o ustanovitvi organa, pristojnega za enakost, še ni
sprejeta. Turčija je dosegla nadaljnji napredek na
področju podjetniške in industrijske politike, na katerem ohranja
zadostno stopnjo usklajenosti zakonodaje s pravnim redom EU. Napredek se nanaša
na sprejetje strategije za industrijo in zadevnega akcijskega načrta za
obdobje 2011–2014, večjo razpoložljivost instrumentov podjetniške in
industrijske politike, sprejetje sektorskih strategij in usklajevanje
zakonodaje v zvezi z bojem proti zamudam pri poslovnih transakcijah. Turčija je napredovala na področju vseevropskih
omrežij, zlasti pri vseevropskem prometnem omrežju. Za zagotavljanje
zanesljivih prometnih podatkov so potrebna nadaljnja prizadevanja. Določen
napredek je bil dosežen tudi pri vseevropskem energetskem omrežju. Na področjih regionalne politike in
usklajevanja strukturnih instrumentov je bil dosežen določen
napredek. Pri ustanavljanju organov za prevzem obveznosti finančnega
upravljanja in nadzora predpristopnih sredstev na tem področju politike so
zamude. Čeprav je institucionalni okvir za upravljanje predpristopnih
sredstev dokončan in upravna zmogljivost izboljšana, pa je treba to
zmogljivost še okrepiti in izboljšati usklajevanje med vsemi zadevnimi
institucijami, da se pospeši izvajanje. Na področju sodstva je bil na
splošno dosežen napredek. Kar zadeva boj proti korupciji, je bil
dosežen omejen napredek v zvezi z izvajanjem strategije in akcijskega
načrta za boj proti korupciji. Pomanjkanje preglednosti financiranja
političnih strank in obseg imunitet ostajata veliki pomanjkljivosti.
Turčija mora izboljšati rezultate pri preiskovanju kaznivih dejanj,
vlaganju obtožnic in obsodbah za kazniva dejanja. Na področju pravice, svobode in
varnosti je bil dosežen neenakomeren napredek. Sprejetje zakona o tujcih in
mednarodni zaščiti je še vedno prednostna naloga, da se zagotovijo trdna
pravna podlaga za učinkovit azilni sistem in sistem upravljanja migracij
ter zaščitni ukrepi za pravice migrantov in beguncev. Na področju
pravosodnega sodelovanja v kazenskih in civilnih zadevah je bil dosežen le
omejen napredek. Pri drogah in boju proti organiziranemu kriminalu je bil
dosežen določen napredek. Na področju policijskega sodelovanja in
terorizma lahko poročamo o omejenem napredku. Omejen napredek je bil
dosežen tudi pri vizumski politiki in carinskem sodelovanju. Zelo omejen napredek
beležimo na področju upravljanja meja, na katerem sta ključni
vprašanji sprejetje zakona o ustanovitvi nove agencije za varnost na mejah in
medagencijsko sodelovanje. Turčija je še vedno pomembna tranzitna in
namembna država za nezakonite migrante. Potrebna so prizadevanja za
preprečevanje nezakonitih migracij in ponovni sprejem nezakonitih
migrantov. Turčija je na področju znanosti
in raziskav dobro pripravljena na pristop k EU. Dober napredek je bil
dosežen pri prizadevanjih za vključevanje v evropski raziskovalni prostor
in pripravah za Unijo inovacij. Sodelovanje Turčije in njena stopnja
uspešnosti v sedmem okvirnem programu EU sta na splošno vse večja, vendar
pa so potrebna nadaljnja prizadevanja za izpolnitev zahteve o odličnosti
in za konkurenčno sodelovanje pri raziskovalnih programih EU. Na področju izobraževanja in kulture je bil dosežen
napredek, zlasti v zvezi z izobraževanjem in usposabljanjem. Zanimanje
za programe EU je še naprej raslo. Na področju kulture je bil dosežen
določen napredek, a ne pri usklajevanju zakonodaje s pravnim redom EU. Na področju okolja
je Turčija dobro napredovala v zvezi z ravnanjem z odpadki, medtem ko
lahko pri horizontalni zakonodaji, kakovosti zraka ter nadzoru industrijskega
onesnaževanja in upravljanju tveganj poročamo le o omejenem napredku.
Turčija je dosegla zelo omejen napredek v zvezi s kakovostjo vode,
kemikalijami in upravno zmogljivostjo. V zvezi z varstvom narave ni bilo
napredka. Kar zadeva podnebne spremembe, je Turčija dosegla omejen
napredek pri osveščanju o podnebnih zahtevah EU, vendar je treba še
oblikovati trdnejšo in ambicioznejšo notranjo in zunanjo podnebno politiko.
Upravne zmogljivosti je treba okrepiti. Pri varstvu potrošnikov in zdravstvenemu
varstvu je bil dosežen določen napredek. Na področju
varstva potrošnikov je treba še sprejeti spremenjene okvirne zakone za varstvo
potrošnikov in splošno varnost proizvodov. Za izboljšanje dejavnosti za nadzor
trga so potrebni dodatni finančni in človeški viri, sodelovanje s
potrošniškimi nevladnimi organizacijami pa je treba okrepiti. Na področju
javnega zdravja Turčija še ni dokončala postopka usklajevanja
zakonodaje s pravnim redom EU niti okrepila upravne zmogljivosti za izboljšanje
izvajanja zakonodaje, s čimer bi se okrepila zdravje in varnost
prebivalcev. Turčija je
zahvaljujoč carinski uniji z EU v veliki meri uskladila svojo carinsko
zakonodajo s pravnim redom EU. Brezcarinske prodajalne na mejnih prehodih in
obveznost, da morajo uvozniki proizvodov, ki so v EU v prostem prometu, pred
carinjenjem predložiti informacije o poreklu v poljubnem formatu, niso v skladu
s carinsko unijo. Zakonodajo o prostih conah, nadzoru in tarifnih kvotah je
treba še uskladiti s pravnim redom EU. Z boljšimi kontrolami, ki temeljijo na
oceni tveganja, in poenostavljenimi postopki bi se olajšala zakonita trgovina,
saj bi se zmanjšalo število fizičnih kontrol. Pravice intelektualne
lastnine se na carini še vedno ne izvajajo učinkovito, saj še niso
sprejeti ukrepi za boj proti ponarejenemu blagu. Turčija je
zahvaljujoč carinski uniji dosegla visoko stopnjo usklajenosti zakonodaje
s pravnim redom EU na področju zunanjih odnosov. Nekaj neskladnosti
še vedno obstaja na področjih, kot je splošni sistem preferencialov, in
sicer v smislu njegove geografske pokritosti. Usklajevanje
turške zakonodaje s skupno zunanjo in varnostno politiko EU se je
nadaljevalo. Obseg usklajevanja turške zakonodaje z deklaracijami skupne
zunanje in varnostne politike EU je v obdobju poročanja na splošno padel
in Turčija ni uskladila svoje zakonodaje z omejevalnimi ukrepi EU za Iran,
Libijo in Sirijo. Prizadevala si je za dialog in posvetovanje z EU glede
različnih zunanjepolitičnih vprašanj. Turčija si je prizadevala
za normalizacijo odnosov s sosednjimi državami, kot je Irak, vključno s
kurdsko regionalno vlado. Pri normalizaciji vezi z Armenijo ni bilo napredka.
Odnosi z Izraelom so se po dogodku leta 2010, povezanem s konvojem v Gazi, še
dodatno poslabšali. Turčija je po objavi neodvisnega poročila ZN
znižala raven odnosov in prekinila izvajanje vojaških sporazumov z Izraelom. Turčija še
naprej prispeva k skupni varnostni in obrambni politiki EU in se zavzema za
večjo vključenost v njene dejavnosti. Vprašanje sodelovanja med EU in
NATO, v katero bi bile vključene vse države članice EU in ki bi
presegalo dogovor „Berlin Plus“, še ni rešeno. Turčija se ni uskladila s
stališčem EU o pristopu k Wassenaarskemu sporazumu. O določenem napredku lahko poročamo
na področju finančnega nadzora, na katerem je že opaziti
razmeroma visoko raven usklajenosti zakonodaje s pravnim redom EU. Zakonodaja o
izvajanju zakona o javnem finančnem upravljanju in nadzoru še ne velja v
celoti. Pregledati je treba dokument in akcijski načrt o notranjem nadzoru
javnih financ. Sprejetje zakona o turškem računskem sodišču je pomemben
korak v nadaljnjem usklajevanju zunanjih revizij z ustreznimi mednarodnimi
standardi. Turška struktura za sodelovanje v boju proti goljufijam mora še
naprej krepiti svoje usklajevanje ter svojo operativno neodvisnost in
operativno mrežo. Na področju finančnih in proračunskih
določb je bil dosežen omejen napredek. Upravne priprave na
vzpostavitev sistema lastnih virov so šele v začetni fazi. Islandija Islandija še naprej izpolnjuje politična
merila. Je država z delujočo demokracijo s trdnimi institucijami in
močno ukoreninjeno tradicijo predstavniške demokracije. Njen pravosodni
sistem je še vedno na zelo visoki ravni, poleg tega pa država nenehno krepi že
tako visoko stopnjo varstva temeljnih pravic. Enotnost koalicijske vlade je bila
večkrat na preizkušnji, vendar ostaja stabilna. Domače
prizorišče zaznamujejo razhajajoča se mnenja med političnimi
silami in prebivalstvom glede možnosti pristopa k EU. Izvajati so se
začele dejavnosti obveščanja za spodbujanje na podatkih
temelječih razprav o pristopnem procesu Islandije. Tako vlada kot parlament še naprej dobro
delujeta. Aprila 2011 je bil ustanovljen ustavni svet, ki naj bi pregledal
ustavo in predlagal ustavne spremembe. Oblikovani so bili tudi osnutki
zakonodaje, ki naj bi nadalje povečali učinkovitost parlamenta in javne
uprave. Pri nadaljnjem izvajanju priporočil
posebnega preiskovalnega odbora o političnih in upravnih posledicah
finančne krize je bil dosežen dober napredek. Sodišče, pristojno za
obtožnice proti visokim uradnikom, je skladno s temi priporočili
marca 2011 obravnavalo zadevo zoper nekdanjega ministrskega predsednika in
ga maja 2011 obsodilo hude malomarnosti. Posebno tožilstvo je svoje delo
še naprej učinkovito opravljalo. Preiskalo je številne primere domnevnih
goljufivih poslovnih praks v bančnem sektorju, čemur je sledilo nekaj
primerov odvzema prostosti. Pri nadaljnji krepitvi učinkovitosti
sodstva in protikorupcijskega okvira je bil dosežen napredek. Skladno s pravili
spremenjenega zakona o sodiščih je bilo imenovanih več sodnikov,
februarja 2011 pa je bila ratificirana konvencija ZN proti korupciji. Kar
zadeva navzkrižje interesov, je Islandija začela oblikovati posebne
kodekse ravnanja za ministre in številne kategorije zaposlenih. Islandija še naprej zagotavlja temeljne
pravice, vključno z ekonomskimi in socialnimi. Okvirno konvencijo Sveta
Evrope za varstvo narodnih manjšin je treba še ratificirati. Islandsko gospodarstvo počasi
okreva po finančni krizi ter globoki in dolgi recesiji, ki ji je sledila,
vendar pa so obeti za rast še vedno slabi, saj gospodinjstva in podjetja še
naprej pesti velika zadolženost. Ekonomske politike so še naprej usmerjene v
stabilizacijo, ki je trdno zasidrana z uspešnim dokončanjem programa
Mednarodnega denarnega sklada. Centralna banka je morala zaradi nedavnega dviga
inflacije povišati obrestne mere, medtem ko je bila fiskalna politika nekoliko
prožnejša. Fiskalna prilagoditev, ki temelji na odhodkih in je namenjena
zmanjšanju javnega dolga na trajnostno raven, je še vedno izziv. Brezposelnost
je visoka, zlasti med mladimi in dolgotrajno brezposelnimi. Gospodarstvo kljub
napredku pri prestrukturiranju bančnega sektorja še vedno ovira
nedelujoči finančni sektor, odprava nadzora kapitala pa je eden
glavnih izzivov. Glede na gospodarska merila se lahko
Islandija šteje za delujoče tržno gospodarstvo. Toda slabosti
finančnega sektorja in omejitve pretoka kapitala še vedno ovirajo
učinkovito dodeljevanje sredstev. Islandija naj bi bila srednjeročno
sposobna spopadati se s pritiski konkurence in tržnimi silami znotraj Unije, če
bo z ustreznimi makroekonomskimi politikami in strukturnimi reformami še naprej
odpravljala obstoječe strukturne slabosti. Kombinacija politik z velikim poudarkom na
stabilizaciji deviznega tečaja in fiskalni konsolidaciji podpira ponovno
vzpostavitev višje stopnje makroekonomske stabilnosti. Centralna banka je kot
odziv na trgovinske presežke in naraščajoč devizni tečaj v drugi
polovici leta 2010 še naprej zmanjševala svojo referenčno obrestno mero,
vendar se je na šibkejšo valuto in znatno povišanje letne inflacije odzvala s
skromno poostritvijo monetarne politike z avgustom 2011. Nadaljevala so se
prizadevanja za okrepitev javnih prihodkov in zmanjševanje odhodkov. Glede na
velik javni dolg so bili sprejeti ukrepi za zmanjšanje tveganj refinanciranja in
okrepitev sredstev lokalne uprave. Devizne rezerve so se še naprej
povečevale in nedavne ocene centralne banke kažejo na bolj obvladljivo
stanje zunanjega dolga. Sprejeti so bili novi ukrepi za pospešitev
prestrukturiranja dolga zasebnega sektorja. Sprejeta je bila spremenjena
strategija za liberalizacijo kapitalskega računa, vendar je njeno
izvajanje še vedno izziv. Trg dela je bil še naprej prožen in stopnje delovne
aktivnosti sorazmerno visoke. Država ima dobro osnovno infrastrukturo, veliko
naravnih virov, prebivalci pa so dobro izobraženi. Vendar pa so makroekonomska tveganja še vedno
velika. Domače povpraševanje se je izboljšalo, vendar to okrevanje temelji
predvsem na začasnih ukrepih, ki so podpirali zasebno porabo. Tveganja in
negotovosti v zvezi s prihodnjimi viri rasti in njeno trajnostjo ostajajo.
Finančni sektor še vedno pesti slaba kakovost sredstev, nedokončan
proces prestrukturiranja dolga zasebnega sektorja pa je še naprej ovira za
učinkovito finančno posredovanje. Javni dolg se je povečal na
več kot 90 % BDP. Fiskalna konsolidacija se ni več izvajala
tako strogo in na področju javnih financ je potreba po drastičnem
zmanjšanju odhodkov, da bi se okrepila dolgoročna vzdržnost javnih financ,
za državo še vedno izziv. Fiskalna tveganja izvirajo iz obsežnih pogojnih
obveznosti in nerešenega vprašanja v zvezi z banko Icesave. Na trg dela še
vedno močno vpliva velika recesija po krizi in država še nikoli ni imela
tako visoke brezposelnosti, zlasti med mladimi in zelo številnimi dolgotrajno brezposelnimi.
Pomanjkljivosti poslovnega okolja, kot so velike ovire za vstop na trg v
nekaterih sektorjih, ovirajo rast, naložbe in razvoj. Industrijska struktura je
še vedno slabo razvejana. Skladno z metodologijo iz prvega poročila
o napredku se je zmožnost Islandije, da prevzame obveznosti članstva,
še naprej ocenjevala glede na njeno sodelovanje v Evropskem gospodarskem
prostoru (EGP) ter glede na izjeme, odobrene v okviru EGP, pa tudi glede
zakonodaje EU, ki ne spada na področje uporabe Sporazuma EGP. Splošna
raven pripravljenosti na izpolnjevanje zahtev pravnega reda EU je še vedno
dobra, zlasti zaradi sodelovanja Islandije v Evropskem gospodarskem prostoru. Spor, povezan z banko Icesave, še ni rešen.
Kljub pogajalskim prizadevanjem je bil novi zakon o določilih in pogojih
za vračilo posojila Združenemu kraljestvu in Nizozemski na referendumu
aprila 2011 zavrnjen. Vlada je potrdila, da izid referenduma ne bo vplival
na začetek odplačevanja sredstev Združenemu kraljestvu in Nizozemski,
ki naj bi bil konec leta 2011. Vlada je maja 2011 odgovorila na
uradni opomin Nadzornega organa Efte iz maja 2010. Nadzorni organ Efte je
junija 2011 začel drugo fazo postopka za ugotavljanje kršitev in
objavil obrazloženo mnenje. To mnenje v celoti potrjuje ugotovitve iz prejšnjega
uradnega opomina, in sicer da je Islandija kršila direktivo o sistemih
zajamčenih vlog. Evropska komisija se strinja s pravno analizo Nadzornega
organa Efte. Islandska vlada je na obrazloženo mnenje Nadzornega organa Efte
odgovorila konec septembra. Nadzorni organ Efte zdaj natančno
proučuje njen odgovor, nato pa bo sprejel odločitev o nadaljnjem
ukrepanju v tej zadevi. Spor v zvezi z banko Icesave torej še ni rešen. Priprave na prevzem obveznosti članstva
so se nadaljevale, čeprav razmeroma počasi, na področjih, ki so
v delni pristojnosti Nadzornega organa Efte, in v poglavjih, ki niso v njegovi
pristojnosti. Zakonodaja Islandije je še vedno v veliki meri usklajena s
pravnim redom EU in država uporablja znaten del pravnega reda EU na področjih
iz Sporazuma EGP, kot so prosti pretok blaga, prosto gibanje delavcev, pravica
do ustanavljanja in svoboda opravljanja storitev, prosti pretok kapitala, javna
naročila, pravo gospodarskih družb, pravo intelektualne lastnine,
konkurenca, finančne storitve ter informacijska družba in mediji. Poročilo o napredku potrjuje, da se bodo
v pristopnem procesu verjetno pojavljale težave na naslednjih področjih:
finančne storitve, kmetijstvo in razvoj podeželja, okolje, ribištvo,
prosti pretok kapitala, varnost hrane, veterinarska in fitosanitarna politika,
obdavčenje in carina. Kar zadeva upravno zmogljivost, bi bilo treba
pozornost nameniti temu, da se zagotovijo človeški in finančni viri
ter da ostanejo razpoložljivi za potrebne priprave v zvezi s procesom pristopa
k EU. Zakonodaja Islandije na področju prostega
pretoka blaga je še vedno zelo usklajena s pravnim redom EU. Vendar ne
moremo poročati o nobenem novem napredku pri usklajevanju s pravnim redom
EU na področju horizontalnih ukrepov in zakonodaje o proizvodih po „starem
pristopu“. Prenos pravnega reda EU je treba dokončati še na številnih
področjih, na katerih so bili sprejeti novi akti pravnega reda EU. Zakonodaja Islandije na področju prostega
gibanja delavcev je v veliki meri usklajena s pravnim redom EU. Zakonodaja o pravici do ustanavljanja in
svobodi opravljanja storitev je na splošno usklajena s pravnim redom EU,
razen z direktivo o poštnih storitvah. Islandija je julija 2011predložila
uradno obvestilo o izvajanju direktive o storitvah. Država z nekaj izjemami v veliki meri
uporablja pravni red EU na področju prostega pretoka kapitala.
Vendar po finančni krizi še naprej izvaja nadzor kapitala, ki ga bo treba
z vstopom v EU odpraviti. Na področju javnih naročil je
islandska zakonodaja na splošno usklajena s pravnim redom EU. Zakonodajo na
področju pravnih sredstev in javnih naročil za obrambo je treba še
uskladiti. Islandija je že
dosegla visoko raven usklajenosti zakonodaje in uporablja znaten del pravnega
reda EU na področju prava gospodarskih družb, vendar pa popolna
usklajenost zakonodaje s pravnim redom EU na področju računovodskih
in mednarodnih revizijskih standardov še ni dosežena. Islandija ohranja visoko stopnjo usklajenosti
svoje zakonodaje s pravnim redom EU na področju prava intelektualne
lastnine in ima upravno zmogljivost, potrebno za njeno izvajanje. Izvajanje
celovite politike izvrševanja ni potrebno. Islandija ohranja visoko stopnjo usklajenosti
svoje zakonodaje s pravnim redom EU na področju politike konkurence.
Spremljanje ukrepov državne pomoči, sprejetih kot odziv na finančno
krizo, poteka zadovoljivo. Potrebna so
dodatna prizadevanja za izvajanje pravnega reda EU na področju finančnih
storitev, zlasti za zagotovitev njegovega učinkovitega izvajanja in
ustreznega nadzora tega sektorja. Spor, povezan z banko Icesave, še ni rešen. Prenos pravnega
reda EU na področju informacijske družbe in medijev še ni
dokončan. Zakonodaja Islandije na področju kmetijstva
in razvoja podeželja na splošno ni usklajena s pravnim redom EU, razviti pa
je treba tudi ustrezen upravni okvir za njeno izvajanje. Nekateri deli islandskega zakonodajnega in
upravnega okvira na področju varnosti hrane ter veterinarske in
fitosanitarne politike še niso usklajeni s pravnim redom EU. Temu se je
treba posebej posvetiti, da se odpravijo preostala odstopanja od zakonodaje EU
v zvezi z živimi živalmi, fitofarmacevtskimi sredstvi in novimi živili. Na področju ribištva
Islandija še ni začela usklajevati svoje zakonodaje s pravnim redom EU ali
uvajati mehanizmov za izvajanje in spremljanje ukrepov EU za podporo. Omejitve
za tuje naložbe v ribištvo, ki še vedno obstajajo, niso skladne s pravnim redom
EU. Na področju prometa
je bil dosežen določen napredek, zlasti pri cestnem in pomorskem prometu,
vendar pa mora Islandija na več področjih še prenesti zadevni pravni
red EU v svojo zakonodajo. Zakonodaja na
področju energetike je še vedno na splošno usklajena s pravnim
redom EU, razen v zvezi z zalogami nafte, neodvisnostjo regulativnega organa in
energetsko učinkovitostjo. Davčna zakonodaja Islandije je še naprej deloma usklajena s pravnim redom EU. Za namene
obdavčenja je treba oblikovati strategijo za medsebojno povezanost in
interoperabilnost informacijskih sistemov z zadevnimi sistemi EU. Kar zadeva ekonomsko in monetarno unijo,
zakonodaja o monetarni politiki še vedno ni v celoti usklajena s pravnim redom
EU in zadevne upravne strukture je treba dodatno okrepiti. Dodatno je treba izboljšati razpoložljivost statističnih
podatkov, zbranih skladno z metodologijo EU, zlasti na področju podjetništva,
trga dela in kmetijstva. Islandija še
naprej uporablja in izvaja znaten del pravnega reda EU na področju socialne
politike in zaposlovanja, vendar pa je treba celovito strategijo
zaposlovanja še začrtati. Priprave Islandije na področju podjetniške
in industrijske politike so še vedno na visoki ravni. Na dostop MSP do
financiranja še vedno negativno vpliva finančna kriza. Usklajenost islandske zakonodaje s standardi
EU na področju vseevropskih omrežij je še vedno na visoki ravni. Na področju regionalne
politike in usklajevanja strukturnih instrumentov mora Islandija
določiti institucije, pristojne za izvajanje kohezijske politike. Priprave na področju sodstva in
temeljnih pravic še vedno napredujejo po načrtu. Pri nadaljnji
krepitvi neodvisnosti sodstva in okviru politike za boj proti korupciji je bil
dosežen napredek. Izvajanje teh ukrepov je treba še naprej spremljati.
Zakonodaja o pravicah državljanov in varstvu osebnih podatkov še ni usklajena s
pravnim redom EU. Islandija še naprej uporablja Schengenski
sporazum in je precej napredovala pri usklajevanju svoje zakonodaje s pravnim
redom EU na področju pravice, svobode in varnosti. Za ratifikacijo
in izvajanje mednarodnih instrumentov so potrebna nadaljnja prizadevanja. Država še vedno dobro napreduje pri pripravah
na pristop k EU in vključevanje v evropski raziskovalni prostor. Islandija ohranja
svojo že zdaj visoko stopnjo usklajenosti zakonodaje s pravnim redom EU na
področju izobraževanja in kulture. Pri krepitvi
zakonodajnega in upravnega okvira na področju okolja in podnebnih
sprememb je bil dosežen določen napredek. Polno usklajenost zakonodaje
s pravnim redom EU na področju varstva narave in kakovosti vode je treba
še doseči. Islandija se mora postopno uskladiti s stališči EU v
mednarodnih okoljskih forumih ter ratificirati preostale večstranske
sporazume. Islandska zakonodaja je dobro usklajena s
pravnim redom EU na področju zdravja in varstva potrošnikov, vendar
pa so potrebna nadaljnja prizadevanja v zvezi z varstvom potrošnikov. Carinska
zakonodaja je še vedno le delno usklajena s pravnim
redom EU. Potrebna so znatna prizadevanja za obravnavo odstopanj v zakonodaji
od pravnega reda EU, zlasti na področju carinskih pravil, postopkov z
gospodarskim vplivom, brezcarinskih prodajaln in varnostnih vidikov. Priprave
na učinkovito izvajanje pravnega reda EU po pristopu se še niso
začele, zlasti kar zadeva razvoj medsebojne povezanosti informacijskih
sistemov s carinskimi informacijskimi sistemi EU. Na področju zunanjih
odnosov je bil dosežen nadaljnji napredek, zlasti pri razvoju sodelovanja
in humanitarne pomoči. Islandija še vedno ni članica procesa
Kimberly. Islandija ohranja
visoko stopnjo usklajenosti svoje zakonodaje s pravnim redom EU na
področju zunanje, varnostne in obrambne politike. Pomen
arktične politike za Islandijo poudarja zavezanost te države dejavni vlogi
v regionalnih organizacijah severne Evrope. Na področju
zakonodaje o finančnem nadzoru je bil dosežen omejen napredek.
Potrebna so nadaljnja prizadevanja za pripravo strateškega dokumenta o
notranjem nadzoru javnih financ ter za zagotovitev ločevanja med
notranjimi in zunanjimi revizijami. Priprave na zaščito finančnih
interesov EU je treba okrepiti. Kar zadeva finančne
in proračunske določbe, je Islandija dosegla dobro raven uskladitve
zakonodaje s pravnim redom EU na področjih politik, ki podpirajo to
poglavje in nanj vplivajo. Še naprej je pregledovala zakonodajo in iskala
področja, ki jih je treba uskladiti s pravnim redom EU. Potrebni so
upravne priprave in koncepti za vzpostavitev sistema virov lastnih sredstev.
Strukturo usklajevanja je treba še formalno vzpostaviti. [1] Člen 49. [2] V skladu z Resolucijo Varnostnega sveta Združenih
narodov 1244/1999. [3] Povzetki in sklepne ugotovitve poročil za posamezne
države so vključeni v prilogo k temu sporočilu. [4] To je razvidno tudi v nedavnem sporočilu Komisije o
boju proti korupciji, COM(2011) 308 konč. [5] Strategija obsega sodelovanje podonavskih držav na
področju okolja, prometa, energetike, socialno-ekonomskega razvoja,
izobraževanja, raziskav in inovacij ter varnosti. Med državami v procesu
širitve v tej strategiji sodelujejo Hrvaška, Srbija, Bosna in Hercegovina ter
Črna gora. Glej dokument COM(2010) 715 konč. in sklepe Sveta z
dne 13. aprila 2011. [6] Vodilne pobude strategije Evropa 2020 so Evropska
digitalna agenda, Unija inovacij, Mladi in mobilnost, Evropa, gospodarna z
viri, Industrijska politika za dobo globalizacije, Program za nova znanja in
spretnosti ter nova delovna mesta, Evropska platforma za boj proti
revščini. [7] COM(2008) 394 konč. [8] COM(2011) 415 konč. [9] Turčija je opazovalka. Sodelujoče sosedske
države vključujejo Ukrajino in Moldavijo kot polni članici ter
Gruzijo in Armenijo kot opazovalki. [10] Zadeva Sejdić-Finci proti Bosni in Hercegovini,
december 2009. [11] Ti zajemajo pet ciljev: 1) sprejemljivo in trajnostno
rešitev vprašanja razdelitve premoženja med državo in drugimi ravnmi
upravljanja; 2) sprejemljivo in trajnostno rešitev vprašanja obrambnih naprav;
3) dokončno odločitev o statusu okrožja Brčko; 4)
proračunsko vzdržnost ter 5) uveljavitev pravne države (izkazano s
sprejetjem nacionalne strategije za vojne zločine, zakona o tujcih in
azilu ter strategije za reformo nacionalnega sektorja pravosodja) in dva
posebna pogoja: 1) podpis stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma in 2)
stabilne politične razmere. [12] COM(2009) 534 konč. [13] Kot sta na primer poglavje 20 (podjetniška in
industrijska politika) ter poglavje 21 (vseevropska omrežja). [14] Uredba (ES) št. 1085/2006. [15] COM(2011) 500. [16] COM(2011) 290. [17] V skladu z Resolucijo Varnostnega sveta ZN št. 1244. [18] Glavne prednostne naloge se navezujejo na naslednja
področja: zakonodajni okvir za volitve ter zakonodajna in nadzorna vloga
parlamenta, reforma javne uprave, reforma pravosodja, boj proti korupciji, boj
proti organiziranemu kriminalu, svoboda medijev, sodelovanje s civilno družbo, izvajanje
protidiskriminacijskega okvira in položaj razseljenih oseb. Celotno besedilo je
na voljo v dokumentu COM(2010) 670. [19] Črna gora se je enostransko odločila uporabljati
evro kot edino zakonito plačilno sredstvo. [20] Glavne prednostne naloge se navezujejo na naslednja
področja: dobro delovanje parlamenta, sprejemanje zakonov, za katere je
potrebna kvalificirana večina v parlamentu, postopki imenovanja in
imenovanje članov ključnih institucij, volilna reforma, potek
volitev, reforma javne uprave, pravna država in reforma pravosodja, boj proti
korupciji, boj proti organiziranemu kriminalu, rešitev vprašanj na
področju stvarnih pravic, okrepitev človekovih pravic in izvajanje
protidiskriminacijskih politik, izboljšanje ravnanja s priporniki in obsojenci
na prestajanju kazni zapora ter izvajanje priporočil varuha
človekovih pravic. Celotno besedilo je na voljo v dokumentu COM(2010) 680. [21] Zadeva Sejdić-Finci proti Bosni in Hercegovini iz
decembra 2009 v zvezi z etničnim diskriminiranjem oseb, ki ne pripadajo
nobenemu od treh narodov, ki sestavljajo državo, kar zadeva zastopanost v
državnih institucijah. [22] V skladu z zakonom o varstvu pravic pripadnikov narodnih
manjšin je v Bosni in Hercegovini 17 narodnih manjšin. Trije narodi, ki
sestavljajo državo – Bošnjaki, Hrvati in Srbi – niso narodne manjšine.