EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0253
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Energy Technologies and Innovation
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Energijske tehnologije in inovacije
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Energijske tehnologije in inovacije
/* COM/2013/0253 final */
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Energijske tehnologije in inovacije /* COM/2013/0253 final */
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU
PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Energijske tehnologije in inovacije 1. UVOD Tehnologije in inovacije so bistvenega
pomena za vse naše energetske izzive... EU si mora prizadevati, da bi prišle na trg
nove, visoko zmogljive, poceni, nizkoogljične in trajnostne energijske
tehnologije. Nove tehnologije so odločilnega pomena za uresničitev
vseh ciljev strategije EU 2020[1]
kot tudi ciljev za leti 2030 in 2050 na področju energetske, podnebne,
gospodarske in socialne politike. EU mora imeti trdno in dinamično
tehnološko in inovacijsko strategijo, da bo lahko dosegala svoje politične
cilje, krepila konkurenčnost in bolje usklajevala naložbe. … dopolnjujejo energetsko zakonodajo EU Politike EU na področju notranjega energijskega
trga, energijske učinkovitosti in obnovljivih virov energije podpirajo
prihod tehnologij na trg, od fotonapetostnih (FN) modulov do učinkovitih
gospodinjskih aparatov, pametnih merilnih naprav ali avtomatizacije stanovanjskih
objektov. EU mora še naprej krepiti vlogo tehnologije in inovacij v energetski
politiki, ne le z določenimi tehnologijami, temveč tudi s
spodbujanjem novih poslovnih modelov, tržnih in družbenih prilagoditev ter
izboljšanih energetskih sistemov, ki zagotavljajo dolgoročnejšo strateško
perspektivo za naložbe. … na področju energetike, ki se
nenehno razvija Zaradi politike EU so naložbe v obnovljive
vire na svetovni ravni nenehno napredovale, kar zahteva več
prilagodljivosti in upravljanja z energijo. Postopno opuščanje jedrske
energije v nekaterih državah in hiter napredek nekonvencionalne proizvodnje
plina spreminjata energetsko ekonomiko po vsem svetu. Da bi spodbudila
konkurenčnost evropske industrije, mora politika EU na področju energijskih
tehnologij in inovacij hitro znižati stroške in na trg pospešeno uvesti nove
trajnostne tehnologije. To je še posebej pomembno v času gospodarske
recesije, ki neposredno vpliva na zasebne naložbe in nacionalne proračune.
2. KAJ JE EU DOSEGLA? 2.1. Zakonodaja je pritegnila
tehnologije in inovacije na trg Notranji energetski trg EU prispeva k
ustvarjanju odprtih in konkurenčnih trgov, kjer tržni dejavniki vlagajo v
nove in inovativne tehnologije ter storitve. Obseg notranjega energetskega trga
tržnim silam zagotavlja možnosti za spodbujanje tehnološkega razvoja in
inovacij. Pri tem jih podpirajo prizadevanja za posodabljanje, združevanje in
širitev omrežne infrastrukture do leta 2020 in pozneje, zlasti za
električno energijo. EU je določila 12 prednostnih koridorjev, ki naj
bi med drugim omogočili vključevanje večjih deležev
električne energije, pridobljene iz energije vetra in sonca in
zagotavljali neprekinjeno oskrbo. Tehnični predpisi, ki se pripravljajo za
notranji trg (tj. kodeksi omrežij), se osredotočajo na povezovanje
tehnologij kot odgovor na spremembe v energetskem sistemu. V okviru tega dela
upravljavci prenosnih omrežij (UPO) razvijajo nove metode modeliranja in
pametnejša orodja za upravljanje omrežij. Aktivna vloga, ki je namenjena
potrošnikom na integriranem energijskem trgu, pomeni, da politika EU spodbuja
tudi razvoj „pametnih“ tehnologij in z informacijskimi tehnologijami podprtih
tehnologij, na primer pametnih števcev, električnih avtomobilov, odzivanja
na povpraševanje, mikroproizvodnje in tehnologij lokalnega shranjevanja, kar bo
omogočilo prožno povpraševanje in boljši nadzor porabe. Da bi izpolnili cilje za leto 2020, energetska
politika EU podpira prehod na nizkoogljične proizvodne tehnologije.
Direktiva o obnovljivih virih energije in podpora v državah članicah sta
spodbudili hitro rast rabe obnovljivih virov energije in bistveno znižali
stroške. V okviru prehoda na energetski sistem z nizkimi emisijami ogljika je
politika EU spodbujala tehnologije zajemanja in shranjevanja ogljika (CCS) ter
varnejše proizvodnje jedrske energije. S pomočjo politike in zakonodaje EU na
področju energijske učinkovitosti, vključno z direktivama o energijski
učinkovitosti in okoljsko primerni zasnovi, prihajajo tehnologije na trg.
Sektorska zakonodaja na področju energijske učinkovitosti o okoljsko
primerni zasnovi hkrati spodbuja razvoj in uvajanje energijsko učinkovitih
gospodinjskih aparatov (npr. grelniki vode, pralni stroji, televizijski
sprejemniki, računalniki) in omogoča potrošnikom, da prihranijo
energijo. V stavbnem sektorju zakonodaja EU spodbuja energijsko učinkovito
obnovo stavb in gradnjo stavb s skoraj nično porabo energije. V prometnem
sektorju se spodbujajo vozila z nizkimi emisijami in električna vozila. Sistem EU za trgovanje z emisijami in
odločba o porazdelitvi prizadevanj sta povzročila, da se cena emisij
toplogrednih plinov (TGP) upošteva pri operativnih in naložbenih poslovnih
odločitvah EU in je prispevala k znatnemu znižanju emisij, vendar pa je
zaradi šibkega in nestabilnega signala cene ogljika, ki ga je ustvarila v
odzivu na krizo, vprašljiva njena vloga pomembnega spodbujevalnega dejavnika za
dolgoročne naložbe z nizkimi emisijami ogljika. 2.2. Izboljšanje okvirnih pogojev
za raziskave in inovacije Unija inovacij je pripravila celovito raziskovalno
in inovacijsko strategijo, ki bo izboljšala javno financiranje in odpravila
ovire, ki zavirajo zasebne naložbe. Pomemben napredek je bil dosežen pri
izboljšanju okvirnih pogojev, med drugim z enotno patentno zaščito
(drastično znižanje patentnih stroškov), učinkovito vseevropsko
ureditvijo tveganega kapitala in posodobitvijo predpisov o javnih
naročilih. Evropski raziskovalni prostor izboljšuje učinek
financiranja raziskav s strani držav članic in okvirne pogoje za raziskovalce,
med drugim tudi z usklajevanjem financiranja s strani različnih držav
članic, izboljšanjem poklicnih poti in mobilnosti raziskovalcev ter z
dostopom do znanstvene infrastrukture na svetovni ravni. 2.3. Načrt SET je gonilo 7.
okvirnega programa EU za raziskave Strateški načrt EU za energijske
tehnologije (SET) je bil sprejet leta 2008 kot okvir za tehnološki preboj na
področju energetskih in podnebnih politik EU. Temelji na tristebrni
izvedbeni strukturi: usmerjevalne skupine, Evropskih industrijskih pobud (EII)
in Evropske zveze organizacij za energetske raziskave[2] – EERA) ter je podprt z
informacijskim sistemom (SETIS). Usmerjevalna skupina za strateške energijske
tehnologije je omogočila strukturiran dialog z državami članicami,
kar je privedlo do večje usklajenosti nacionalnih energetskih
raziskovalnih in inovacijskih politik ter pospešilo premik k skupnim ukrepom za
hitrejše in učinkovitejše doseganje skupnih ciljev. V načrtu SET so prednostno obravnavane
tehnologije z največjim vplivom na cilje energetske in podnebne politike
za leto 2020: vetrna energija, sončna energija, omrežja električne
energije, zajemanje in shranjevanje ogljika, energija iz biomase, jedrska
energija, gorivne celice in vodik, energijska učinkovitost. Evropske
industrijske pobude, ki so bile ustanovljene za vse te panoge, so opredelile
prednostna področja raziskav in inovacij v tehnoloških časovnih
načrtih, vključno z namenskim časovnim načrtom za materiale[3] in osredotočajo svoje
ukrepe na velike projekte evropskega pomena. Prek EERA se združujejo nacionalne
raziskovalne zmogljivosti, da se razvijejo nove rešitve, ki bodo imele
učinek po letu 2020. Evropska sredstva so na voljo pretežno v
okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave (7OP), pri čemer se
črpajo iz različnih delov, kot so energija in ključne
omogočitvene tehnologije (npr. IKT in materiali). Med letoma 2007 in 2012
je bilo v okviru 7. okvirnega programa na področju Energija s približno 1,8
milijarde EUR podprtih okoli 350 projektov. 7. okvirni program je zagotovil
tudi znatno podporo prek javno-zasebnih partnerstev in finančnih
instrumentov (glej spodaj). Poleg tega sta podporo na ravni EU zagotovila
Evropski inštitut za inovacije in tehnologijo (EIT) ter njegova skupnost znanja
in inovacij InnoEnergy. Veliko dodatnih sredstev je bilo zagotovljeno v okviru
evropskega energetskega programa za oživitev (EEPO) ter programa rezerve za
nove udeležence (NER) 300. Javne in zasebne naložbe v tehnološki razvoj na
področjih, ki jih pokriva načrt SET, so se povečale s 3,2
milijarde EUR v letu 2007 na 5,4 milijarde EUR v letu 2010[4] (slika 1). Danes se v
industriji opravi približno 70 % vseh naložb v raziskave in inovacije na
prednostnih področjih načrta SET, pri čemer imajo države
članice približno 20-odstotni in Evropska komisija 10-odstotni delež. Slika 1: Ocena
javnih in zasebnih naložb v raziskave in razvoj v letu 2010 po tehnologijah in
virih (JRC/SETIS)[5] S temi prizadevanji so bili na področju
tehnologij iz načrta SET ustvarjeni pomembni dosežki za tehnološki razvoj
in znižanje stroškov. V zadnjih dveh desetletjih so se po vsem svetu
znižale cene fotonapetostnih (FN) sistemov, predvsem zaradi tehnološkega in
tržnega razvoja. Cena FN modulov je hitro padla (za trikrat v dveh letih)[6]. Ciljna cena iz načrta SET, ki znaša 1 EUR/kW[7] do leta 2030, je realno dosegljiva do leta 2020, kar bi bistveno
znižalo stroške za družbo. Vetrna energija (predvsem na kopnem) že
prispeva pomemben delež proizvodnje energije: 106 GW zmogljivosti, ki so bile
nameščene konec leta 2012, je ustvarilo 210 TWh ali 7 % evropske
proizvodnje električne energije.[8]
Letni promet velikih dobaviteljev opreme za vetrne elektrarne je v letu 2012
dosegel 20 milijard EUR. Čeprav je trg vetrne energije svetovni trg, ima
močan lokalni vpliv: svetovni tržni delež proizvajalcev turbin je močno
odvisen od delovanja njihovih domačih trgov. EU si še
naprej prizadeva tudi na področju vetrnih elektrarn na morju, pri katerih
se tehnologija še vedno izboljšuje in stroški znižujejo. V prometnem sektorju so prizadevanja EU
osredotočena na doseganje 10-odstotnega deleža porabljene energije iz
obnovljivih virov, zlasti z alternativnimi gorivi. V zvezi s posrednimi
spremembami rabe zemljišč (ILUC) je Komisija predlagala, naj bi
največ polovico 10-odstotnega cilja dosegli s konvencionalnimi biogorivi,
s čimer bi povpraševanje po naprednih biogorivih povečali na 6 Mtoe
ali 15 obratov z letno zmogljivostjo po 100 ktoe. Pozitiven začetek je bil
dosežen s financiranjem devetih velikih predstavitvenih projektov proizvodnje
biogoriv iz lesne celuloze z zmogljivostjo od 40 do 80 tisoč ton na leto v
okviru 7. okvirnega programa. 2.4. Program Inteligentna energija
– Evropa (IEE) Program Inteligentna energija – Evropa (IEE)
od leta 2007 spodbuja uvajanje tehnologij na trg in obravnava netehnološke
(finančne, zakonodajne in upravne) ovire. Program je osredotočen na
področje energijske učinkovitosti in obnovljivih virov energije. Z
več kot 300 projekti je spodbudil s tem povezane naložbe v vrednosti
več kot 4 milijarde EUR v vseh sektorjih končne porabe, vključno
s prometnim. Program IEE je omogočil uveljavitev novih
poslovnih modelov, ki spodbujajo zasebno financiranje. Primer takega poslovnega
modela je pogodbeno zagotavljanje prihranka energije (EPC), pri katerem se
začetna naložba v ukrepe varčevanja z energijo poplača s
prihranki pri stroških zaradi večje energijske učinkovitosti. Program
IEE je ta poslovni model doslej razširil v desetih državah članicah,
vključno z nekaterimi, v katerih te zamisli večinoma niso poznali. Program IEE je vzpostavil tudi sodelovanje s
finančnimi institucijami. Z instrumentoma za pomoč pri razvoju
projektov (ELENA[9]
in Mobilizacija lokalnih energetskih naložb) je uspešno sprožil naložbe v
trajnostno energijo v višini približno 2 milijard EUR (z 38 milijoni EUR
sredstev EU). Program je bil prvi, ki je nudil podporo za „energetsko
preoblikovanje“ dejavnikov, kot so lokalni in regijski organi, šole, bolnišnice
in socialna stanovanja, ter z izobraževanjem in zagotavljanjem informacij
zadovoljeval potrebe izvajalcev. Pričakuje se, da bodo naložbe ustvarile
prihranke energije v višini več kot 2.000 GWh letno. S pobudo Izboljšajmo spretnosti program
zadovoljuje potrebe izvajalcev po gradnji stavb s skoraj nično porabo
energije v EU. Na področju energijsko intenzivnih panog je projekt CARE+
MSP v kemični industriji spodbudil k doseganju prihrankov energije med 10
in 20 %. 2.5. Javno-zasebna partnerstva in
skupna podjetja S pomočjo skupnega podjetja za gorivne
celice in vodik (FCH JU), ki ga podpira OP7, je bil izveden industrijsko vodeni
program raziskav in predstavitvenih dejavnosti za uporabo v prometu kot tudi
pri stacionarnih energetskih napravah. Nepovratna sredstva v višini 380
milijonov EUR, ki so bila dodeljena do danes, so približala trgu številne
primere uporabe (npr. vozila za ravnanje z materiali, sistemi za varnostno
napajanje) ter hkrati znižala stroške, izboljšala učinkovitosti in
podaljšala življenjsko dobo naprav. Raziskovalno usmerjena javno-zasebna
partnerstva (JZP) na področju energijske učinkovitosti stavb, tovarn
prihodnosti in zelenih avtomobilov so povezala deležnike v vsakem izmed teh
sektorjev pri oblikovanju skupnega programa in usmerjanju sredstev EU v
doseganje njihovih ciljev. Od leta 2009 do 2012 je EU temu namenila 1,6
milijarde EUR, ki jim je treba prišteti podobno višino naložb zasebnega
sektorja. Javno-zasebna partnerstva so bila uspešna pri privabljanju močne
udeležbe MSP. 2.6. Izboljšanje dostopa do
dolžniškega financiranja – Sklad za financiranje na osnovi delitve tveganja
(RSFF) V okviru 7. okvirnega programa RSFF podpira
Evropsko investicijsko banko (EIB) tako, da lahko ta dodeli približno 10
milijard EUR kreditov (prispevek EU znaša 1 milijardo EUR) in tako privabi
več kot 20 milijard EUR naložb v raziskave in inovacije, pretežno v
velikih in srednje velikih podjetjih. RSFF spodbuja nosilce projektov, da
izvajajo raziskovalne in inovacijske dejavnosti z visoko stopnjo tveganja. V
letih od 2009 do 2012 je energetski sektor predstavljal 14–18 % portfelja
RSFF, vključno z velikimi prototipnimi naložbami v sončno in vetrno
energijo ter naložbami v izboljšanje energijske učinkovitosti, zlasti v
avtomobilski industriji. 2.7. Regionalna razsežnost –
podpora iz kohezijske politike V proračunu za kohezijsko politiko so
znatna sredstva namenjena trajnostni oskrbi z energijo. Za naložbe v energijsko
učinkovitost in obnovljive vire energije je v programskem obdobju 2007–2013
predvidenih več kot 10 milijard EUR. Eden od takšnih primerov je projekt
Wave Hub na jugozahodu Anglije, pri katerem naj bi nastal največji
preizkusni poligon na svetu za naprave, ki proizvajajo električno energijo
iz energije valov. Drug primer je projekt grozda okolju prijaznih stavb v
Spodnji Avstriji, ki povezuje strokovnjake s področja gradbeništva in
stavbarstva z raziskovalci, da bi ti našli odgovore na izzive, kot so podnebne
spremembe, in omogoča inovacije s sodelovanjem. 2.8 Ocena okvirja EU za energijske
tehnologije in inovacije Evropa je na pravi poti, da spodbudi razvoj energijskih
tehnologij in ustvari prave pogoje za inovacije, vendar je treba še veliko
storiti. Hitro razvijajoče se področje
energetike zahteva sistemski pristop in odzivnost na razvoj dogodkov. Ocena
izvajanja načrta SET[10]
in javno posvetovanje[11],
ki je bilo opravljeno v podporo temu sporočilu, potrjujeta, da se mora
načrt SET bolj osredotočiti na povezovanje energetskih sistemov,
povezovanje dejavnosti vzdolž inovacijske verige in okrepljeno usklajevanje EII
in EERA v podporo temu. Za pospešitev razvoja in uvajanja na trg se mora
okrepiti nadaljnji razvoj industrijskih oskrbovalnih verig, medtem ko je vzdolž
raziskovalne in inovacijske verige potrebno boljše usklajevanje dejavnikov in
naložb. Poleg tega zavezanost držav članic k
načrtu SET trenutno ni najboljša, čeprav imajo skupne industrijske in
raziskovalne cilje. Pospešiti je treba usklajene in/ali skupne naložbe držav
članic in EU, da bi spodbudili naložbe zasebnega sektorja, ki podpirajo
tehnološke časovne načrte in skupne programe EERA. Prav tako se
morajo jasno zavezati industrijski partnerji, vključno z JZP, na temelju
skupne vizije in jasno opredeljenih ciljev, medtem ko morajo biti raziskovalne
zmogljivosti v okviru EERA bolj povezane, da bi s tesnejšimi vezmi z industrijo
hitreje dosegli rezultate. Med zunanjim ocenjevanjem programa IEE v letu 2011[12] je bilo ugotovljeno, da ima ta
program ključno vlogo pri razvoju inovativnih storitev, pridobivanju
znanja in zmogljivosti ter razvoju novih poslovnih modelov, ki spodbujajo
zasebno financiranje pri uvajanju tehnologij energijske učinkovitosti in
obnovljivih virov energije na trg. Na podlagi tega uspešnega primera je treba
ukrepe, ki podpirajo uvajanje energetskih inovacij na trg, razširiti na druga
področja energetske politike. Poleg tega bi morali biti bolj povezani s
strukturnima skladoma in Kohezijskim skladom. Na podoben način je v vmesni oceni
Skupnega podjetja za gorivne celice in vodik[13]
priporočen večji poudarek na uporabnih raziskavah in obsežnejših
predstavitvenih dejavnostih, povezanih s potrebami energetskega sistema, kot je
na primer uporaba vodika za shranjevanje električne energije iz
obnovljivih virov. Te navedbe potrjujejo potrebo po povezani
raziskovalni in inovacijski verigi na ravni EU, ki sega od temeljnih raziskav
do uvajanja na trg. 3. STRATEGIJA ENERGIJSKIH TEHNOLOGIJ IN
INOVACIJ DO LETA 2020 IN PO NJEM Evropska strategija energijskih tehnologij in
inovacij mora pospešiti inovacije pri vrhunskih nizkoogljičnih
tehnologijah in inovativnih rešitvah ter premostiti vrzel med raziskavami in
trgom. To je bilo jasno izraženo v predlogih Komisije za program Obzorje 2020,
ki v poenostavljenem okviru združujejo podporo EU za raziskave in inovacije
(vključno z nasledniki sedanjega sedmega okvirnega programa in programa
IEE II ter nadaljnjo podporo EIT). Vendar financiranje EU še naprej predstavlja
omejen del skupnega financiranja po vsej Evropi. Ključna načela in
razvoj se morajo odražati tudi v naložbah zasebnega sektorja in držav
članic. Izvajanje mora bolj temeljiti na partnerstvih, ki dosegajo
potreben red velikosti in obseg ter dosežejo večje učinke z omejenimi
javnimi in zasebnimi sredstvi. 3.1. Najpomembnejša načela Dodana vrednost na ravni EU Posredovanje EU mora biti usmerjeno na
področja, na katerih lahko resnično ustvari dodano vrednost.
Osredotočeno mora biti na obsežna prizadevanja, ki presegajo tisto, kar
lahko države članice dosežejo same ali z dvostranskim sodelovanjem, ter
spodbujati inovacije s predpisi in financiranjem. Pri tem mora podpirati
krepitev raziskovalnih in inovacijskih zmogljivosti, ki bodo omogočile
hitrejši razvoj in ustvarjale ekonomijo obsega. Upoštevanje celotnega energetskega
sistema pri določanju prednostnih nalog Razvoj energijskih tehnologij je treba
obravnavati z vidika zagotavljanja stroškovno učinkovitih energetskih
storitev končnim odjemalcem na področju razsvetljave, ogrevanja,
hlajenja, okolju prijaznega prometa itd. Tehnološki razvoj na posameznih
področjih je treba ocenjevati glede na njegovo povezanost in vpliv na
celoten energetski sistem (proizvodnja, prenos, distribucija in raba energije).
Sistemski pristop pomeni preseganje obstoječih delitev med viri energije
in končno rabo, zato mora izkoriščati sinergije med sektorji (npr.
energetika, IKT, promet, kmetijstvo) ob izrabi medsektorskega dopolnjevanja in
prelivanja ter iskati rešitve na osnovi celotnega življenjskega cikla, ki
skupne potrebe po energiji zmanjšujejo z zmanjševanjem količine odpadkov
ter ponovno uporabo in recikliranjem materialov. Povezovanje ukrepov iz verige energijskih
inovacij in krepitev povezanosti z energetsko politiko Podpora inovacijskemu krogu od temeljnih
raziskav do uvajanja na trg obsega podpiranje ukrepov za vstop na trg, ki
omogočajo razvoj zmogljivosti, preverjanje zamisli za tehnologije
naslednje generacije, odpravo zakonodajnih ovir, analizo tržnih pogojev za
določene tehnologije ter ustvarjanje naložbenega ozračja in okolja,
ki je prijazno do naložb v inovacije. Združevanje virov in uporaba portfelja
finančnih instrumentov Energetski izziv zahteva naložbe v raziskave
in inovacije, ki presegajo možnosti posamezne države članice ali zasebnih
dejavnikov. V času, ko so z raziskavami pogojene rešitve nujno potrebne,
javna proračunska sredstva pa so pod pritiskom, je treba spodbujati
posamezne naložbe držav članic, ki podpirajo industrijo s programi, ki
omogočajo visoko zastavljen in celovit industrijski razvoj, spodbujati pa
jih je treba tudi posredno z večjim povezovanjem nacionalnega
institucionalnega financiranja in raziskovalnih ustanov. V različnih fazah
inovacij in uvajanja so potrebni primerni mehanizmi financiranja. Okrepiti je
treba izrabo sinergij s strukturnimi in investicijskimi skladi EU, zlasti prek
nacionalnih in/ali regionalnih raziskovalnih in inovacijskih strateških
političnih okvirov za pametno specializacijo[14]. Za financiranje inovacij se
lahko uporabljajo tudi drugi programi, na primer instrument za povezovanje Evrope
(pametna omrežja in električne avtoceste) ali finančni instrumenti,
kakršni so predvideni v programu Dostop do tveganega financiranja, ki je
sestavni del Obzorja 2020, ali tisti, ki jih neposredno izvaja Evropska
investicijska banka. Poleg tega bi lahko bili v prihodnosti predvideni
mehanizmi financiranja sistema za trgovanje z emisijami (ETS), podobni programu
„NER 300“. Puščanje odprtih možnosti in
osredotočanje na najbolj obetavne tehnologije za obdobje po letu 2020 Večina energijskih tehnologij potrebuje
veliko časa od zasnove do realizacije, zato bodo posledice današnjih
naložbenih odločitev občutne dolgo po letu 2020. Zaradi tega mora EU
spodbujati razvoj številnih tehnologij, ki bodo morda dozorele šele po letu 2020.
Strategija energijskih tehnologij in inovacij vzpostavlja okvir za doseganje
ekonomičnih in izvedljivih energijskih tehnologij in rešitev tako v
kratko- kot v dolgoročnem smislu v EU in na svetovnem trgu. Temelji na
predlogu programa Evropske komisije Obzorje 2020, o katerem se trenutno
odloča v zakonodajnem postopku. Prav tako bodo v njej upoštevani rezultati
razprave o zeleni knjigi o okviru za podnebno in okoljsko politiko do leta 2030. 3.2 Ključne spremembe, ki so
potrebne Sprostitev celotnega potenciala za energijsko
učinkovitost s poudarkom na porabi končnih uporabnikov Naložbe v energijsko učinkovitost
ustvarjajo prihranke za potrošnike in industriji v EU omogočajo, da
zmanjša odvisnost od cen energije, zniža stroške in poveča
konkurenčnost. Stavbe, ki
porabijo skoraj 40 % končne porabe energije, so visoko na prednostnem
seznamu. Povečati se mora delež energetske sanacije obstoječih stavb
in novih stavb s skoraj nično porabo energije. Razvijati in predstavljati
je treba nove gradbene materiale, načrte za vključevanje rabe obnovljivih
virov energije v stavbah ter nove zasnove in poslovne modele za energetsko
sanacijo stavb. To je treba podpreti z usklajevanjem nacionalnih in regionalnih
regulativnih pristopov, da se zmanjšajo upravna bremena, določijo
standardne metodologije za merjenje energijske učinkovitosti stavb ter
omogoči enotni trg. Razvoj in uporaba inovacij, ki znatno
znižujejo stroške za energijo v industriji, morata biti obravnavana prednostno,
zlasti v energijsko intenzivni industriji in MSP (npr. uporaba izolacijskih
materialov v industriji po vsej Evropi bi zmanjšala letno porabo energije za 4 %).
To vključuje tudi, da se z usposabljanjem energetskih presojevalcev in
energetskih menedžerjev podpre razvoj spretnosti za zaznavanje možnih
prihrankov energije v industriji. Zagotavljanje konkurenčnih rešitev
za čist, trajnosten, varen in učinkovit energetski sistem Inovacije, ki zagotavljajo prožnost in
varnost evropskega energetskega sistema, bodo znižale stroške celotne
energetske infrastrukture in jo pripravile na sprejem mnogo večjih
količin energije iz obnovljivih virov. Na ravni prenosa in distribucije
bodo imele pomembno vlogo tehnologije za shranjevanje električne energije. Inovacije so potrebne, da se s pomočjo
stroškovno učinkovite izravnave neravnovesij pri proizvodnji
električne energije iz obnovljivih virov zagotovi neprekinjena dobava
električne energije in racionalizira povpraševanje po infrastrukturi.
Na lokalni ravni je to mogoče doseči z odzivanjem na povpraševanje in
prožnostjo, na ravni prenosa pa z inovacijami na področju prenosa
električne energije na velikih razdaljah, ki bodo omogočile izravnavo
med več lokacijami obnovljivih virov energije, na primer s povezovanjem
vetrnih elektrarn na morju. Z večjo uporabo IKT bodo tehnologije, ki
omogočajo aktivno udeležbo potrošnikov, izboljšale energijske
učinkovitosti v omrežjih. Potrebne so inovacije na področju
distribucijskih omrežij in razvoj tržnega okolja, ki potrošnikom omogoča,
da izkoristijo najboljšo ceno in energetske razmere ter proizvajajo in prodajajo
lastno energijo, pri čemer morajo biti ranljive skupine potrošnikov
ustrezno zaščitene. Čeprav so se s spodbujevalnimi ukrepi
uspešno razvile in prišle na trg nekatere tehnologije (vetrne elektrarne na
kopnem in sončne fotonapetostne elektrarne), je potreben odprt in
prilagodljiv pristop k nadaljnjemu razvoju portfelja stroškovno
učinkovitih in trajnostnih energetskih možnosti. Med obetavna
področja rabe obnovljivih virov energije sodijo plavajoče in druge
vetrne elektrarne na odprtem morju, elektrarne na energijo oceanov, napredne
elektrarne na koncentrirano sončno energijo in nove fotonapetostne
naprave. Dodatno se je treba osredotočiti na raziskave ogrevalnih in
hladilnih tehnologij, tehnologij vodika in gorivnih celic. Inovacije so prav tako
potrebne na področju novih materialov, ključnih omogočitvenih
tehnologij, kot so IKT, nanotehnologija, mikro- in nanoelektronika, fotonika,
biotehnologija in napredni proizvodni postopki. Projekt Mednarodni
termonuklearni poskusni reaktor (ITER)[15]
je osrednji del dolgoročnih raziskav v EU na področju fuzijske
energije. Tehnološki razvoj je potreben tudi, da se podpre
varno delovanje jedrskih sistemov ter razvijejo trajnostne rešitve za ravnanje
z radioaktivnimi odpadki in usposobljenosti na jedrskem področju. Ta
razvoj mora biti osredotočen na varnost obstoječih jedrskih
elektrarn, zlasti pri podaljšanju dobe njihovega delovanja, kot tudi na varnost
prihodnjih jedrskih sistemov. Nadaljevati je treba z raziskavami, da se z
razvojem dokončnega shranjevanja v geološke formacije razvijejo
dolgoročne rešitve za ravnanje z radioaktivnimi odpadki v Evropi. Ta
prizadevanja morajo spremljati multidisciplinarne raziskave tveganj zaradi
majhnih odmerkov sevanja. Naslednja generacija fisijskih jedrskih reaktorjev,
kot so sistemi „četrte generacije“, so potencialno dolgoročna možnost
na področju jedrske energije. V skladu s strategijo za alternativna goriva[16] je treba v gorivno mešanico
v evropskem prometu vključiti trajnostna alternativna goriva, ki bodo
dolgoročno nadomestila nafto kot vir energije pri vseh načinih
prevoza. Pogoj za to sta usmerjen razvoj in zniževanje stroškov pri gorivih (to
velja zlasti za napredna biogoriva, biometan in vodik) in tehnologijah, ki se
uporabljajo v prometu. Spodbujanje inovacij v resničnih
okoljih in s tržno usmerjenim okvirjem Posebno pozornost si zaslužijo mesta, ki
porabijo bistveno več energije, kot je lahko proizvedejo. Potrebno je
nadaljnje povezovanje ter optimiranje energijskih, informacijskih in prometnih
tokov v okrožjih, mestih in skupnostih. To je vodilo evropskega partnerstva za
inovacije „Pametna mesta in skupnosti“[17]:
predstavitvene pametne mestne rešitve v komercialnem merilu, ki temeljijo na
uporabi IKT v energetskem in prometnem sektorju ter lahko zagotavljajo
stroškovno učinkovite rešitve v evropskih mestnih območjih. Pri uvajanju vseh inovativnih energijskih
tehnologij na trg so potrebni uvajalni ukrepi, ki povečajo obseg naložb v
oskrbovalnih verigah ter podpirajo izvajanje politike na področju omrežij,
obnovljivih virov energije in energijske učinkovitosti, ki odpravljajo
netehnološke ovire, med drugim: ·
krepitev zmogljivosti tržnih dejavnikov in
javnih organov za uvajanje učinkovitih politik in ukrepov, ki
privlačijo tehnologije na trg, Sem spada stalen razvoj izvajalcev (npr.
razvoj spretnosti za tehnike, inženirje), ·
podpiranje razvoja in uvajanja inovativnih rešitev financiranja
obnovljivih virov energije in energijske učinkovitosti, vključno s
financiranjem njihove uporabe. Nacionalne in regionalne inovacijske
strategije morajo imeti odločilno vlogo pri spodbujanju inovacij v
resničnem okolju. Treba bi jih bilo uporabiti kot podporo za krepitev
raziskovalnih in inovacijskih zmogljivosti ter za pospeševanje
izkoriščanja in razširjanja rezultatov raziskav in inovacij na trgu. Pri
tem si zasluži posebno pozornost ustvarjanje inovacijam prijaznega poslovnega
okolja za MSP ter regionalno in lokalno industrijo, vključno z
izboljšanjem dostopa do tveganega financiranja. 4. IZVAJANJE STRATEGIJE ENERGIJSKIH
TEHNOLOGIJ IN INOVACIJ Načrt SET je še vedno osrednji instrument
za reševanje zgoraj obravnavanih izzivov. Je referenčna točka za
naložbe EU, nacionalne, regionalne in zasebne naložbe na področju
energetskih raziskav in inovacij. Vendar pa je treba načrt SET okrepiti, da
se bo lahko odzval na nove izzive ter utrdil raziskovalne in inovacijske
zmogljivosti in vire po vsej Evropi. V ta namen so bile predlagane
naslednje spremembe: ·
Za povezovanje energetskih sistemov in inovacij v
verigo je treba pod vodstvom usmerjevalne skupine načrta SET razviti integriran
časovni načrt, ki bo vseboval ključna načela in ukrepe
iz tega sporočila. Ta integrirani časovni načrt mora združiti
(posodobljene) tehnološke časovne načrte iz načrta SET in hkrati
ohraniti tehnološke posebnosti. Vključevati mora celotno raziskovalno
inovacijsko verigo od osnovnih raziskav do predstavitev in podpore za tržno
uvajanje. Jasno mora opredeliti vloge in naloge različnih deležnikov, na
primer EERA, evropskih industrijskih pobud, EIT, ustreznih evropskih javno-zasebnih
partnerstev in drugih deležnikov, kot so univerze, vlagatelji in finančne
ustanove, ter hkrati spodbujati sinergije in povezave med njimi. Prvi
integrirani časovni načrt mora biti izdelan do konca leta 2013. ·
Na podlagi integriranega načrta morajo države
članice in Komisija izdelati akcijski načrt, v katerem bodo
določile usklajene in/ali skupne naložbe, ki jih izvajajo posamezne države
članice, več držav članic skupaj ali države članice in EU.
Te naložbe morajo preseči programe nepovratnih spodbud ter vključevati
instrumente finančnega inženiringa in javnega naročanja. Akcijski
načrt bo sledil prožnemu pristopu in bo obsegal različne načine
izvajanja, na primer usklajevanje financiranja s strani držav članic in
Evropske komisije s prednostnimi nalogami integriranega načrta in skupne
naložbe držav članic z drugimi državami članicami in/ali z Evropsko
unijo. Vključevati mora institucionalno financiranje in raziskovalne
zmogljivosti EERA. Izdelati ga je treba do sredine leta 2014, nato pa redno
posodabljati in podpreti z mrežo (mrežami) ustanov za financiranje. ·
Izvajanje integriranega časovnega načrta
in akcijskega načrta bo spremljal trden sistem poročanja, ki temelji
na Informacijskem sistemu strateških energijskih tehnologij (SETIS) načrta
SET. Na podlagi podatkov, ki jih bodo posredovale države članice, bodo
pripravljena letna poročila, ki bo omogočilo oceno učinka na
cilje energetske politike in boljše usmerjanje podpore EU ter nacionalne
podpore. ·
V okviru usmerjevalne skupine načrta SET je
treba vzpostaviti koordinacijsko strukturo, ki bo spodbujala naložbe v
raziskave in inovacije na področju energijske učinkovitosti.
Vključevati mora ustrezna javna in zasebna partnerstva v EU na tem
področju, Evropsko partnerstvo za inovacije – pametna mesta in skupnosti ter
druge pobude, ki bodo olajšale tržno uvajanje. To strukturo morajo sestavljati
raziskovalna skupnost, industrija in tržni dejavniki, javni organi ter
vlagatelji. Članstvo, delovanje in mandat usmerjevalne
skupine načrta SET bo zato morda treba okrepiti, da se bo lahko
odzvala na izziv, ki ga predstavlja priprava integriranega časovnega
načrta. Tudi evropske industrijske pobude in z
njimi povezane evropske tehnološke platforme morajo prilagoditi svoje
poslanstvo, strukturo in udeležbo, med drugim s krepitvijo industrijske
komponente, da bi posodobile svoje tehnološke časovne načrte in
prispevale k integriranemu časovnemu načrtu. Pozornost je treba
posvetiti novim tehnologijam in razvoju, zlasti shranjevanju energije in
energiji oceanov v povezavi s strategijo „modre rasti“. Hkrati mora Evropska
zveza organizacij za energetske raziskave v tesnem sodelovanju z evropskimi
industrijskimi pobudami še bolj povezati svoje raziskovalne zmogljivosti in
povečati tržno/trgovinske učinke svojih dosežkov. V vse te strukture je treba pritegniti nove
deležnike, ki bodo obravnavali netehnološke inovacije ter odpravo zakonodajnih,
finančnih, tržnih in vedenjskih ovir ter s tem izboljšali pripravljenost
trga. Takšni deležniki so lokalni dejavniki, IKT, regulativni organi, upravljavci
omrežij, vlagatelji in potrošniki. Zunanja razsežnost bi morala okrepiti odličnost in privlačnost EU v vlogi partnerice na
področju raziskav. Mednarodno sodelovanje na področju raziskav in
razvoja se v skladu s strategijo mednarodnega sodelovanja[18] in v okviru pobude Obzorje 2020
osredotoča na tiste ključne energetske raziskave in inovacijske
izzive, pri katerih se lahko EU zagotovijo dodana vrednost in koristi. Zunanja
razsežnost energetske politike, vključno z dvostranskimi energetskimi
dialogi[19]
ter sporazumi o sodelovanju na področju znanosti in tehnologije, ki jih je
Komisija sklenila s partnerskimi tretjimi državami, se mora izvajati usklajeno
in z medsebojnim dopolnjevanjem. Okvirna konvencija Združenih narodov o
spremembi podnebja (UNFCCC), ki predstavlja mednarodni okvir za podnebne in
energijske tehnologije, je prav tako pomemben partner. S pomočjo njenega
tehnološkega mehanizma je pričakovati rast svetovnega trga prenosa
tehnologije na nastajajoče trge in v države v razvoju. Države, kot so ZDA, Japonska in Kitajska,
uvajajo in izvajajo visoko zastavljene nizkoogljične programe, ki za
evropski raziskovalni sektor predstavljajo pomembno priložnost za sodelovanje
na področju raziskav in inovacij, za industrijo pa tržne priložnosti, na
primer na področju pametnih omrežij, gorivnih celic in vodika, obnovljivih
virov energije ali jedrske varnosti in jedrske fuzije. Večstransko
sodelovanje med EU, ZDA in Japonsko na področju nujno potrebnih
energetskih surovin se mora nadaljevati. V sodelovanju s sredozemskimi
partnerskimi državami se mora še naprej izkoriščati potencial sončne
energije. 5. ZAKLJUČEK Strategija EU na področju energijskih
tehnologij in inovacij je sestavni del energetske politike EU. Dopolniti mora
obstoječe zakonodajne ukrepe, zagotoviti vodilno vlogo EU na področju
inovacij na mednarodnih energijskih trgih ter obravnavati izzive, ki jih
predstavljajo trenutne gospodarske razmere. Prispevati mora h krepitvi naše
energetske stroškovne konkurenčnosti in zanesljivosti oskrbe. Komisija je
v tem sporočilu predstavila svojo strategijo, s katero bo zagotovila, da
bo EU obdržala vrhunski tehnološki in inovacijski sektor za reševanje izzivov
do leta 2020 in po njem. Da bi ta pristop podprla: ·
bo Komisija: ·
skupaj z deležniki načrta SET do konca leta 2013
izdelala integriran časovni načrt na podlagi prednostnih nalog,
določenih v energetski in inovacijski strategiji EU, ·
skupaj z državami članicami do sredine leta 2014
pripravila akcijski načrt skupnih in individualnih naložb ter z njimi
podprla integrirani časovni načrt, ·
skupaj z državami članicami okrepila sistem
poročanja za spremljanje integriranega časovnega načrta in
akcijskega načrta, ki temelji na informacijskem sistemu strateških
energetskih tehnologij (SETIS) načrta SET, ·
skupaj z državami članicami v okviru
usmerjevalne skupine evropske industrijske pobude in z njimi povezane evropske
tehnološke platforme pozvala, naj prilagodijo svoje poslanstvo, strukturo in
sestavo, posodobijo svoje tehnološke časovne načrte in prispevajo k
integriranemu časovnemu načrtu, ·
v okviru usmerjevalne skupine načrta SET
vzpostavila koordinacijsko strukturo za spodbujanje naložb v raziskave in
inovacije na področju energijske učinkovitosti; ·
Komisija poziva Evropski parlament in Svet, naj: –
potrdita svojo podporo načrtu SET v okviru
evropske energetske politike in politike podnebnih sprememb ter njegovo
krepitev, da se razvijejo energijske tehnologije in inovacije, kot je
predstavljeno v tem sporočilu, –
sprejmeta ključna predlagana načela in
razvoj, ki so potrebni za energijske tehnologije in inovacije v vsej EU, –
podpreta uskladitev sredstev EU ter nacionalnih,
regionalnih in zasebnih sredstev za ta integrirani raziskovalni in inovacijski
pristop; ·
Komisija države članice in regije poziva, naj
izvajanje integriranega časovnega načrta in akcijskega načrta
podprejo z: –
boljšim usklajevanjem njihovih programov
energetskih raziskav in inovacij kot tudi z uporabo strukturnih in
investicijskih skladov EU ter prihodkov iz dražb v okviru sistema EU za
trgovanje z emisijami, –
poglobljenim sodelovanjem s skupnimi ukrepi in
grozdi pri projektih z evropsko dodano vrednostjo, –
nadaljnjim povezovanjem nacionalnih
institucionalnih finančnih in raziskovalnih zmogljivosti prek Evropske
zveze organizacij za energetske raziskave, –
s podpiranjem hitrejšega tržnega uvajanja
trajnostnih energijskih tehnologij. [1] Kot je bilo zapisano v sporočilu o načrtu SET
v letu 2007 (COM (2007) 723) in v sporočilu o vlaganju v tehnologije z
nizkimi emisijami ogljika v letu 2009 (COM (2009) 519). [2] Usmerjevalna skupina načrta SET, ki jo sestavljajo
države članice EU, je pooblaščena za pripravo skupnih ukrepov in
zagotavljanje sredstev za izvajanje načrta SET. Evropske industrijske
pobude temeljijo na evropskih tehnoloških platformah in predvidevajo tehnološke
časovne načrte za usklajevanje prizadevanj EU, držav članic in
industrije za doseganje skupnih ciljev. EERA povezuje vodilne raziskovalne
ustanove v EU na področju energije in je pooblaščena za izvajanje
skupnih programov prek skupne uporabe nacionalnih zmogljivosti v Evropi.
Pametna mesta in skupnosti - evropsko partnerstvo za inovacije se je
začelo kot komponenta energijske učinkovitosti v okviru načrta
SET, sedaj pa na ravni mest in skupnosti povezuje primere uporabe inovativnih
rešitev na področju energetike, prometa in informacijsko-komunikacijskih
tehnologij v dejanskem merilu. Komisijin informacijski sistem za strateške
energetske tehnologije (SETIS) vodi in usklajuje Skupno raziskovalno
središče ES (JRC). [3] SEC(2011) 1609 – delovni dokument služb Komisije
„Časovni načrt za materiale, ki omogočajo energetske tehnologije
z nizkimi emisijami ogljika“ [4] (COM (2009) 519) vsebuje oceno, da je za učinkovito
doseganje napredka pri ukrepih iz načrta SET potrebnih 8 milijard EUR
letno. [5] Poraba v jedrskem sektorju se nanaša na Euratom. [6] Delovni dokument služb Komisije: ocena tehnologije,
slika 3.2 [7] 1 EUR/kW za sisteme z
močjo 100 kW na ključ do leta 2030 (izraženo v cenah iz leta 2011,
brez DDV). [8] Izračuni JRC, ki temeljijo na
zmogljivostnem faktorju 23 %, kar je povprečna vrednost za Evropo v
letu 2011. [9] Instrument za replikacijo trga
ELENA sta decembra 2009 začeli izvajati Komisija in Evropska investicijska
banka (EIB) ter z njim podprla naložbe v projekte energijske učinkovitosti
in rabe obnovljivih virov energije. Instrument ELENA, ki ga izvajajo EIB, KfW,
CEB in EBRD, financira Evropska komisija s programom Inteligentna energija –
Evropa. [10] Revizija načrta SET s strani JRC/SETIS je na voljo na
naslovu: http://setis.ec.europa.eu/set-plan-implementation/set-plan-review-2010-2012 [11] Celotno
poročilo o javnem posvetovanju je na voljo na naslovu: http://ec.europa.eu/energy/technology/consultations/20130315_technology_innovation_en.htm [12] „Predhodno vrednotenje programa, ki bo nasledil program
„Inteligentna energija — Evropa II“ (2007-2013)“ je na voljo na naslovu:
http://ec.europa.eu/energy/intelligent/files/doc/2011_iee2_programme_ex_ante_en.pdf [13] Na voljo na spletni strani:
http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/eval_fuel_cell_hydro_report_2011.pdf [14] V predlogu regionalne politike za
obdobje 2014–2020 se od držav članic ali regij zahteva razvoj takšnih
strategij. [15] Skupaj so ga razvile Japonska,
Kitajska, Indija, Južna Koreja, Rusija, ZDA in EU. [16] COM(2013) 17 final. [17] COM(2012) 4701 final. [18] COM(2012) 497 final. [19] COM(2011) 539 final.