EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0085
Proposal for a COUNCIL RECOMMENDATION on European Tourism Quality Principles
Predlog PRIPOROČILO SVETA o evropskih načelih kakovosti turizma
Predlog PRIPOROČILO SVETA o evropskih načelih kakovosti turizma
/* COM/2014/085 final - 2014/0043 (NLE) */
Predlog PRIPOROČILO SVETA o evropskih načelih kakovosti turizma /* COM/2014/085 final - 2014/0043 (NLE) */
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA 1.1. Ozadje Turizem je tretja največja
družbeno-gospodarska dejavnost v EU v smislu prispevka k BDP in zaposlovanju, pri
čemer sledi trgovini in distribuciji ter gradbeništvu. Gre za enega redkih
gospodarskih sektorjev, ki kljub gospodarskim in finančnim težavam
beležijo stalno rast ter imajo tako veliko možnosti za prispevanje k strategiji
„Evropa 2020“, tj. strategiji EU za pametno, trajnostno in
vključujočo rast gospodarstva EU. S približno 1,8 milijona podjetij, ki so
zlasti MSP, ta sektor[1]
zaposluje okoli 3,3 % delovne sile EU (približno 8 milijonov delovnih
mest) in ustvarja okoli 2,9 % BDP EU. Če upoštevamo tudi sektorje,
povezane z njim[2],
je njegov posredni prispevek še večji: ocenjuje se, da zagotavlja okoli 8,5 %
vseh delovnih mest (zaposluje približno 18,8 milijona ljudi) in ustvarja okoli
7,9 % BDP Evropske unije[3].
Kljub vedno večji konkurenci iz drugih delov sveta je EU na prvem mestu
med svetovnimi turističnimi destinacijami, saj je na primer leta 2011
zabeležila 384,8 milijona mednarodnih prihodov[4]. S sprejetjem Lizbonske pogodbe je EU zdaj pristojna
za dopolnjevanje dejavnosti držav članic v turističnem sektorju,
zlasti s spodbujanjem konkurenčnosti podjetij Unije v navedenem sektorju[5]. Kot odgovor na nove dodeljene pristojnosti in
na potrebo po novih ukrepih za spodbujanje rasti EU je Komisija v letu 2010
sprejela sporočilo o novem okviru evropske turistične
politike[6].
Ta okvir določa ambiciozen sklop ukrepov, katerih cilj je (a) okrepitev konkurenčnosti
evropskega turističnega sektorja; (b) spodbujanje trajnostnega,
odgovornega in kakovostnega turizma; (c) utrditev podobe in okrepitev
razpoznavnosti Evrope kot skupnosti trajnostnih in kakovostnih destinacij ter (d)
čim boljši izkoristek potenciala politik in finančnih instrumentov EU
pri razvoju turizma. Ukrep 13 iz sporočila jasno predvideva oblikovanje evropskega znaka
turistične kakovosti „[n]a podlagi nacionalnih izkušenj […], da se
povečata varnost in zaupanje potrošnikov v turistične proizvode ter
nagradi zavzetost poklicnih delavcev v turizmu, ki morajo za doseganje
kakovosti turističnih storitev in zagotavljanje zadovoljstva strank
spoštovati stroge zahteve“. Evropski parlament je v odgovoru na to sporočilo
Komisijo pozval, „[…] naj v sodelovanju z zainteresiranimi stranmi v turizmu
oceni izvedljivost evropskega znaka turistične kakovosti […] ter [ustvari]
krovni znak kakovosti, ki bo dopolnjeval nacionalne znake kakovosti in bo
priznan na osnovi prostovoljne odločitve“[7].
V študiji iz leta 2009 o konkurenčnosti turistične industrije EU
je bilo ugotovljeno, da kljub temu, da skupno število mednarodnih prihodov v
Evropo še vedno narašča, Evropa zadnje čase izgublja tržni delež
zaradi novih destinacij, ki se pojavljajo po svetu. Poleg tega imajo na industrijo
močan vpliv tudi globalizacija, internet in hitro spreminjanje vedenja
potrošnikov, pa tudi vedno večja zaskrbljenost glede okoljskega odtisa
turističnih dejavnosti[8]. Na takem vedno konkurenčnejšem trgu se je povečal
pomen kakovosti za podjetja v turistični dejavnosti, ki se vse bolj
zavedajo pomembnosti kakovosti kot vira konkurenčne prednosti. Zato je
dostop do zanesljivih, posodobljenih, točnih in ustreznih informacij o
kakovosti posamezne turistične storitve nujen, saj turistom omogoča
razlikovanje med konkurenčnimi izdelki in sprejemanje ozaveščenih
odločitev. To je morda še zlasti izrazito v primeru turistov iz drugih
držav članic EU, pri čemer lahko negotovost poudarijo jezikovne
ovire, če informacije niso na voljo v jeziku, ki ga potrošnik razume. Poleg tega mora EU glede na sedanjo gospodarsko krizo
storiti vse, kar je v njeni moči, da privabi obiskovalce iz tretjih držav.
Zelo pomembno je zagotavljati, da se lahko ti obiskovalci zanesejo, da bodo po
vsej EU prejemali storitve ustrezne kakovosti. Informacije, ki jih potrošniki dobivajo o kakovosti
turističnih storitev, imajo pomembno vlogo pri privabljanju obiskovalcev
iz tretjih držav, kar pomeni ogromen in do zdaj v veliki meri neizkoriščen
potencial za povečanje števila turističnih prihodov na destinacije EU
in za povečanje konkurenčnosti turizma EU. Leta 2011 je
potrošnja tujih obiskovalcev znašala 330,44 milijarde EUR. Glede na
nedavne ocene naj bi se ta vrednost v letu 2022 povečala na 20,4 milijona
delovnih mest in 427,31 milijarde EUR[9]. Zato je treba to pobudo obravnavati tudi v okviru pobude
Komisije za oblikovanje blagovne znamke Evrope v tretjih državah[10] in znotraj tega pobude
„Destinacija Evropa 2020“[11],
pa tudi vizumske politike EU[12],
ki omogoča potovanje v EU državljanom tistih držav, ki niso članice
EU[13], da bo Evropa lahko
ostala prva svetovna turistična destinacija. 1.2 Trenutno stanje Trenutno na ravni EU ni posebne zakonodaje, ki bi urejala
informacije za potrošnike v zvezi s kakovostjo turističnih storitev[14]. Nekatera obstoječa informacijska orodja, kot so spletišča
za spletno ocenjevanje in primerjanje, lahko potrošnikom pomagajo pri
odločanju, če prikazujejo pregledne in zanesljive informacije. Nekatere države članice na svojih ozemljih prostovoljno
izvajajo nacionalne, podnacionalne in regionalne javne sheme kakovosti. V tej
industriji obstaja tudi veliko različnih pobud na regionalni, nacionalni
in nadnacionalni ravni, ki pa so v glavnem osredotočene na vidike
kakovosti storitev, značilne za njihove turistične podsektorje ali
geografsko območje. Kot je potrdila tržna analiza, izvedena v okviru ocene
možnosti politike, ki je priložena temu predlogu[15], te sheme kakovosti
kažejo na znatne razlike v smislu njihovega sektorskega obsega, geografske
pokritosti, upravljanja, metodologije ocenjevanja in meril vrednotenja, kar
pomeni, da so med seboj zelo neskladne. Veliko število obstoječih zasebnih in javnih shem
kakovosti ter velike razlike med njimi povzročajo močno razdrobljenost
trga v smislu vrednotenja kakovosti turističnih storitev. Zaradi te razdrobljenosti čezmejni
turisti ne dobijo usklajenih informacij, ki bi jim omogočile enostavno
razumevanje, kaj predstavljajo različne sheme kakovosti, in razlikovanje
med konkurenčnimi storitvami. To povzroča zmedo. Poleg tega omejuje zmogljivost
shem kakovosti za učinkovito obveščanje potrošnikov o ravni kakovosti
ponujenih turističnih storitev, zaradi česar potrošniki ne morejo
sprejemati ozaveščenih odločitev, zlasti ko potujejo v drugo državo
članico ali iz tretjih držav. Posledično ne nagrajujejo (morda z večjo
priljubljenostjo ali boljšim ugledom) tistih podjetij, ki vlagajo v kakovost.
Zaradi takšnega položaja je industrija odvrnjena od takšnih vlaganj, pri
čemer to velja zlasti za MSP z omejenimi finančnimi sredstvi. Tako
turistična industrija EU ne more v celoti izkoristiti svoje
konkurenčne prednosti na področju kakovosti storitev in
uresničiti svojega gospodarskega potenciala z izboljšanjem prepoznavnosti
kakovosti storitev. Deležniki v turizmu na ravni EU do zdaj niso uspešno sodelovali,
da bi zmanjšali neskladnost med obstoječimi ali prihodnjimi shemami
kakovosti v EU, prav tako pa ni na vidiku nobene zasebne ali javne pobude, ki
bi ta položaj izboljšala. Zato je treba razdrobljenost
trga nujno obravnavati na več ravneh. Obstoječa razdrobljenost med
sistemi vrednotenja kakovosti ustvarja zmedo in lahko negativno vpliva na
konkurenčnost evropskega turizma. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z
ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA 2.1 Postopek posvetovanja Po sprejetju sporočila iz leta 2010
je Komisija s pomočjo držav članic in deležnikov iz industrije začela
zbirati informacije o obstoječih shemah kakovosti. V letu 2011 sta
bili organizirani dve delavnici za izmenjavo informacij o obstoječih
izkušnjah in zamisli o morebitnih skupnih načelih kakovosti za turistične
storitve. V začetku leta 2011 je Komisija ustanovila neformalno
skupino strokovnjakov, v kateri so sodelovali tudi vodje obstoječih javnih
in zasebnih shem kakovosti ter predstavniki potrošnikov, da bi pomagali
izdelati osnutek koncepta. Velika večina deležnikov, ki so sodelovali v
delavnicah in neformalni skupini strokovnjakov, se je strinjala, da bi morala
pobuda EU izhajati iz pristopa od spodaj navzgor ter graditi na obstoječih
in prihodnjih pobudah držav članic in industrije ter jih priznavati. Glede
vsebine, ki bi jo morala vključevati skupna načela, pa so deležniki
izrazili različna stališča. Poleg tega so se stališča nekaterih
deležnikov razlikovala tudi glede vključitve vprašanj okoljske trajnosti v
načela. Septembra in oktobra 2011 je bilo izvedeno
ciljno usmerjeno posvetovanje, na katerem so bila izražena stališča
širšega kroga deležnikov, sestavljenega iz glavnih evropskih turističnih
združenj in zvez, sorodnih industrijskih združenj, potrošniških organizacij ter
organov držav članic. Rezultati tega posvetovanja so bili v smislu
stališč deležnikov enaki kot na zgoraj opisanih predhodnih delavnicah. Države članice, s katerimi je posvetovanje
potekalo tudi med rednimi sestanki Svetovalnega odbora Komisije za turizem, so
izrazile različna mnenja: nekatere države članice so močno
podprle pobudo, a so nasprotovale obveznosti udeležbe javne uprave pri
upravljanju takšne pobude EU, kar so v glavnem zagovarjale z neskladnostjo z
načelom subsidiarnosti in omejitvami pravne podlage, pa tudi z omejenimi
sredstvi nacionalnih organov. Komisija je januarja 2012 organizirala
odprto konferenco, ker je želela povečati obseg posvetovanja z deležniki ter
zbiranja strokovnega znanja in izkušenj. Dokumentacija in poročilo o tej
konferenci sta dostopna na spletnem mestu Komisije[16]. Iz razprave na
konferenci niso bile razvidne spremembe v stališčih in mnenjih zasebnih in
javnih deležnikov. Med majem in julijem 2012 je bilo
izvedeno javno posvetovanje prek spletnega mesta GD za podjetništvo in industrijo
z naslovom „Vaš glas v Evropi“ na portalu Europa, prav tako pa je bila velikemu
številu zasebnih in javnih deležnikov ter predstavnikom držav članic
poslana tudi elektronska pošta. 90 % od več kot 150 anketirancev
je bilo poklicnih združenj in zvez ter javnih uprav, preostalih 10 % pa
turističnih podjetij, od katerih jih dve tretjini sodeluje v shemi
kakovosti. V postopek posvetovanja so bili dejavno vključeni tudi
turistični sindikati in predstavniki potrošnikov. Večina anketirancev
se je strinjala s tem, kako je Komisija opredelila problem, in s potrebo po
pobudi EU na tem področju. Rezultati javnega posvetovanja so objavljeni na
spletnem mestu Komisije[17]. V okviru ocenjevanja možnosti politike je bila
izvedena dopolnilna študija o izkušnjah podjetij s sodelovanjem v shemi
kakovosti, pri čemer je prispevek upravljavcev reprezentativnega vzorca
obstoječih shem kakovosti in podjetij, ki so njihovi člani, zagotovil
koristen vpogled v oceno učinkov predlagane pobude[18]. 2.2 Ocena možnosti politike Komisija je ocenila različne možnosti
politike, da bi izboljšala usklajenost med obstoječimi in prihodnjimi
shemami kakovosti ter tako zagotovila boljše informacije za potrošnike. Skupaj je bilo obravnavanih sedem možnosti
politike, med katerimi so bile v oceni pregledane štiri. Med njimi so možnost,
da se politika ne spremeni, samoregulativna možnost, usmerjena v industrijo, in
dve možnosti, ki vključujeta posredovanje EU. Pri zadnjih dveh možnostih
so bili preverjeni učinki možnosti, da se v koncept vključijo nekatera
načela, kot so tista, povezana z vidiki okoljske trajnosti. Predvideni
ekonomski, socialni in okoljski učinki vsake možnosti so bili ocenjeni na
podlagi njihove učinkovitosti pri izpolnjevanju ciljev politike, njihove
stroškovne učinkovitosti in njihove skladnosti z drugimi politikami EU. Ocena je bila zlasti osredotočena na
dejstvo, da je sodelovanje industrije v možnosti samoregulacije ali možnosti s
posredovanjem EU prostovoljna. Temeljito je bila obravnavana tudi ohranitev
edinstvenosti in raznolikosti evropske turistične ponudbe, zlasti ob
upoštevanju velike raznolikosti turističnih podsektorjev, za katere bi se
lahko uporabljala načela kakovosti evropskih storitev. Ocena ni zaključena z eno samo možnostjo,
saj je primerjava možnosti pokazala enako uspešnost, učinkovitost in
usklajenost tako za možnost, ki vključuje le načela, povezana s
kakovostjo storitev, kot za možnost, ki razširja informacije na druge vidike,
kot je okoljska trajnost. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA 3.1 Pravna podlaga Predlog temelji na členih 195 in 292
PDEU. 3.2 Načelo subsidiarnosti in
sorazmernosti Člen 195 PDEU določa, da EU
„dopolnjuje dejavnost držav članic na področju turizma, zlasti s
spodbujanjem konkurenčnosti podjetij Unije na tem področju“. V skladu
z načelom subsidiarnosti bi bil predlagani ukrep EU prostovoljen.
Predlagana pobuda ne izključuje obstoječih pobud držav članic
ali industrije. Razlogi za ukrep EU izvirajo v nadnacionalni
naravi problema. Slednji se pojavlja v čezmejnih okoljih, ko se
turistična storitev zagotavlja v državi, v kateri turist ni rezident,
zaradi česar je omejena dodana vrednost, ki jo lahko za čezmejne
potnike zagotovijo sheme kakovosti, zlasti če ti potniki prihajajo iz
držav, ki niso članice EU. Sedanji položaj (opisan pod točko 1.2)
glede vrednotenja kakovosti turističnih storitev v Evropi ne ustvarja
enakih konkurenčnih pogojev v industriji EU. Neskladnost shem za
vrednotenje kakovosti turističnih storitev na nacionalni in regionalni
ravni ustvarja zmedo pri potrošnikih in ovire na notranjem trgu. Posamezne države članice nimajo dovolj
pooblastil in manevrskega prostora, da bi s samostojnimi ukrepi izboljšale
skladnost kakovosti turističnih storitev, ki se ponujajo v EU. Države
članice do zdaj niso začele čezmejnega usklajevanja načel
kakovosti turizma in ne kaže, da bodo to storile v prihodnosti. Glede na
sedanje nizko število obstoječih javnih shem na nacionalni ravni takšno
sodelovanje v nobenem primeru ne bi pomenilo širšega čezmejnega
sodelovanja. Poleg tega posamezne države članice nimajo pristojnosti, da
bi izboljšale skladnost med zasebnimi shemami iz drugih držav
članic. Zato je ukrepanje EU nujno in upravičeno. Ukrepi industrije, celo na
nadnacionalni ravni, so omejeni na določen podsektor (ali morda na nekaj
sorodnih), vendar nimajo resnično horizontalne razsežnosti.
Posledično potrošniki ne dobivajo usklajenih informacij, omejena pa je
tudi informativnost shem kakovosti in podjetij, ki so njihovi člani, v
čezmejnem okviru znotraj EU ter v zvezi s potniki iz tretjih držav. Ker ni
pričakovati, da se bo ta položaj spremenil, je potrebno ukrepanje na ravni
EU. EU je zaradi obsežnosti v boljšem položaju, da
obravnava zgoraj opisane težave v zvezi s sektorsko in geografsko
razdrobljenostjo. Okvir EU, ki sledi splošnemu interesu spodbujanja turistične
konkurenčnosti Unije, bi bil učinkovitejši v smislu čezmejne
prepoznavnosti in verodostojnosti. To je mogoče doseči z
dopolnjevanjem dela, ki so ga že opravili javni in zasebni akterji na
področju turizma, ter spodbujanjem in ustvarjanjem ugodnega okolja za združevanje
njihovih prizadevanj. Evropska načela kakovosti turizma je mogoče
bolje promovirati z ukrepi EU v okviru splošne promocijske strategije EU v
turizmu, in sicer tako v državah članicah kot v zvezi s potniki iz tretjih
držav. Dodano vrednost obsežnega ukrepanja, usklajenega na ravni EU, je
potrdila velika večina deležnikov. Nazadnje pa je predlog v
skladu z načelom sorazmernosti. Pobuda je bila razvita ob upoštevanju
omejevanja njenih stroškov na nujne za doseganje ciljev politike. Uporaba
predlaganih načel kakovosti zahteva predvsem organizacijske spremembe, ki
pomenijo omejene naložbe, za katere se pričakuje, da jih bodo izravnale
koristi, ki izhajajo iz večjega zadovoljstva potrošnikov in dopolnilnih
ukrepov EU. Za zagotovitev spoštovanja
pristojnosti držav članic se priporoča, da države članice v
sodelovanju s Komisijo usklajujejo, spremljajo in promovirajo uporabo evropskih
načel kakovosti turizma na svojih ozemljih. S temi ukrepi je pri predlogu
ustrezno spoštovano načelo subsidiarnosti. 3.3 Opis predloga 3.3.1 Vsebina in cilji Evropska načela kakovosti turizma iz tega
predloga se uporabljajo za turistične storitve, ki se v Uniji ponujajo
neposredno potrošnikom. Priporoča se, da jih upoštevajo javne in zasebne
organizacije, ki zagotavljajo storitve na področju turizma. Cilj pobude je izboljšati informacij
za potrošnike, zlasti za tiste, ki potujejo v drugo državo članico ali iz
tretje države, v zvezi s kakovostjo turističnih storitev, hkrati pa omogočiti,
da lahko potrošniki, za katere je pomembna kakovost storitev, sprejemajo bolj
ozaveščene odločitve. Na ta način se krepijo spodbude za
turistična podjetja EU, zlasti MSP, k nadaljnjemu vlaganju v kakovost.
Cilj je, da se to stori z izboljšanjem skladnosti na področju kakovosti
turističnih storitev na ravni EU z določitvijo evropskih načel,
ki bi jih morale turistične organizacije spoštovati. Ta načela
izhajajo iz meril, ki so jih predlagali deležniki in so bila ocenjena na
odprtem posvetovanju. Operativni cilj je, da bi se do revizije pobude
znatno število turističnih organizacij v EU ravnalo po evropskih
načelih kakovosti turizma. Dodana vrednost pobude se bo kazala v več
vidikih: a) turistične organizacije, ki upoštevajo ta načela, bodo
lahko imele koristi od promocijskih ukrepov in ukrepov za ozaveščanje, ki
jih izvaja Komisija. Na ta način se bo povečala njihova
prepoznavnost, zaradi česar bodo lažje dosegale potrošnike, zagotovljena
pa bo tudi možnost za razširitev njihove dejavnosti na trge, ki jih
drugače ne bi mogle doseči, zlasti v tretjih državah; b) za
potrošnike bo dodano vrednost pomenilo zagotovilo, da se izpolnjujejo nekatera
evropska načela kakovosti, ne glede na to, katero državo članico
obiščejo. Nazadnje pa bo izpostavljanje in poudarjanje visoke kakovosti
evropskih turističnih storitev prispevalo k splošni strategiji EU za
izboljšanje turističnega pretoka potnikov znotraj Evrope in iz držav, ki
niso članice EU, za dopolnjevanje prizadevanj za poenostavitev vizumske
obveznosti za turiste iz tretjih držav pa tudi označevanje Evrope kot skupnosti
trajnostnih in kakovostnih destinacij. Navsezadnje bo to prispevalo k večji
konkurenčnosti sektorja in spodbudilo njegovo zmogljivost za ustvarjanje
gospodarske rasti in delovnih mest v korist držav članic in celotnega
gospodarstva EU. 3.3.2 Uporaba
evropskih načel kakovosti turizma Sektorsko
in geografsko področje uporabe Za doseganje boljše usklajenosti kakovosti
turističnih storitev v EU se lahko evropska načela kakovosti turizma
brez podsektorskega omejevanja uporabljajo za vse tiste javne ali zasebne
turistične organizacije, ki delujejo na nacionalni, regionalni, lokalni
ali nadnacionalni ravni in potrošnikom nudijo turistične storitve v Uniji. Usklajevanje, spremljanje in
promoviranje V skladu z načelom subsidiarnosti bodo
države članice pozvane k usklajevanju, spremljanju in promoviranju
evropskih načel kakovosti turizma v zvezi z njihovimi ozemlji. Državam članicam bo priporočeno tudi
medsebojno sodelovanje v zvezi z nadnacionalnimi turističnimi
organizacijami. Poleg tega bodo pozvane k sodelovanju s Komisijo v okviru
Svetovalnega odbora za turizem, da bi omogočile spremljanje in ocenjevanje
pobude, kar se lahko med drugim izvede z namenskimi anketami med državami
članicami, predstavniki industrije in potrošniki. Program za konkurenčnost podjetij in MSP
(COSME) za obdobje 2014–2020 določa poseben cilj v zvezi z izboljšanjem okvirnih pogojev konkurenčnosti in
trajnosti podjetij Unije v turističnem sektorju. Komisija
bo izvajala informacijske, komunikacijske in promocijske dejavnosti,
vključno z vzpostavitvijo namenskega spletnega mesta z informacijami o
evropskih načelih kakovosti turizma, da bi izboljšala podobo in razpoznavnost
Evrope kot trajnostne, odgovorne in kakovostne destinacije. Komisija bo
omogočila tudi izmenjavo najboljših praks in izkušenj. 3.3.3 Vrednotenje Vrednotenje izvajanja tega priporočila je
predvideno tri leta po njegovi objavi v Uradnem listu. Komisija bo
ocenila tudi, ali so potrebni nadaljnji ukrepi za izboljšanje usklajenosti
kakovosti storitev na področju turizma. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE V okviru Programa za konkurenčnost
podjetij in MSP (COSME) bi lahko bila predvidena ustrezna dodelitev
proračunskih sredstev za promocijo evropskih načel kakovosti turizma[19]. 2014/0043 (NLE) Predlog PRIPOROČILO SVETA o evropskih načelih kakovosti turizma SVET EVROPSKE UNIJE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 195 in 292 Pogodbe, ob upoštevanju predloga Evropske komisije, ob upoštevanju naslednjega: (1) Komisija v svojem
sporočilu z dne 30. junija 2010, „Evropa, prva svetovna
turistična destinacija – nov okvir evropske turistične politike“[20] priznava potrebo po
spodbujanju razvoja trajnostnega, odgovornega in kakovostnega turizma kot dela
splošnega cilja promocije Unije kot skupnosti kakovostnih destinacij v tretjih
državah. (2) Spodbujanje visoke okoljske
učinkovitosti turističnih namestitev in kampov ter najboljše prakse
okoljskega upravljanja v turističnem sektorju je na ravni EU že obravnavano
v okviru Uredbe (ES) št. 66/2010 Evropskega parlamenta in Sveta[21] in Uredbe (ES)
št. 1221/2009 Evropskega parlamenta in Sveta[22]. (3) V Uniji že obstaja veliko
različnih javnih in zasebnih shem kakovosti, katerih cilj je zagotavljanje
informacij za potrošnike o kakovosti turističnih storitev in zagotavljanje
smernic za turistične delavce. Te sheme so zelo različne glede na obseg,
upravljanje, metodologijo in merila. Poleg tega je njihovo delovanje omejeno na
nekatere podsektorje ali geografska območja, kar povzroča zelo
razdrobljeno okolje v smislu vrednotenja kakovosti turističnih storitev. (4) Zaradi te razdrobljenosti in neusklajenega ocenjevanja obstoječih
shem kakovosti imajo lahko potrošniki, ki potujejo čez mejo znotraj Unije
ali v Unijo iz tretjih držav, težave pri primerjavi storitev, zajetih v različnih
shemah kakovosti. Neusklajenost omejuje zmožnost potrošnikov za sprejemanje
popolnoma ozaveščenih odločitev. (5) Zaradi neusklajenosti ocen
obstoječih shem kakovosti so imela podjetja v turistični dejavnosti
do zdaj omejene možnosti pri ustvarjanju prepoznavnosti pri potrošnikih in
izkoriščanju prednosti usklajenih ukrepov. To še zlasti velja za mikro in
mala podjetja, ki pogosto nimajo ustreznih orodij in sredstev za svojo
promocijo in promocijo kakovostnih storitev, ki jih ponujajo. (6) Za povečanje
konkurenčnosti turistične industrije je treba zagotoviti, da bodo turistična
podjetja Unije privlačna za državljane tretjih držav. (7) Zato je primerno določiti
sklop evropskih načel kakovosti turizma, ki bi jih priznavali potrošniki
in industrija. (8) Da bi se zagotovila pokritost
največjega možnega obsega turističnih podsektorjev in hkrati ohranila
raznolikost turistične ponudbe Unije, bi morala biti evropska načela
kakovosti turizma splošna, vendar pa bi morala zagotavljati tudi dodano
vrednost v skladu s pričakovanji potrošnikov v smislu kakovostnih
turističnih storitev. (9) Za zagotavljanje
zadovoljivega izvajanja turističnih storitev je treba zagotoviti ustrezno
usposabljanje pristojnih zaposlenih za opravljanje dodeljenih nalog. Iz istega
razloga je treba udeležbo zaposlenih na usposabljanjih zabeležiti v register
usposabljanj. (10) Za omogočanje stalnega
izboljševanja kakovosti turističnih storitev, ki bodo zadovoljevale potrebe
potrošnikov, je pomembno izvajati potrošniške ankete in zagotavljati odgovore na
pritožbe. (11) Za promoviranje pristnosti in
raznolikosti turistične ponudbe Unije je treba zagotoviti, da so potrošnikom
na voljo posodobljene informacije o lokalnih običajih, dediščini,
tradicijah, storitvah in izdelkih. (12) Za ozaveščanje o evropskih
načelih kakovosti turizma in posledično pridobivanje potrošnikovega zaupanja
je ključno, da turistične organizacije potrošnikom zagotavljajo informacije
in smernice, povezane z navedenimi načeli. (13) Da bi države članice omogočile
uporabo evropskih načel kakovosti turizma na svojih ozemljih in
usklajevanje svojih ukrepov, bi morale ta načela pregledno usklajevati,
spremljati in promovirati. (14) Za zagotovitev, da bodo
turistične organizacije, ki delujejo v več kot eni državi
članici (nadnacionalne organizacije), prostovoljno uporabljale evropska
načela kakovosti turizma, je bistveno, da države članice med seboj sodelujejo
glede uporabe evropskih načel kakovosti turizma v navedenih organizacijah. (15) Za omogočanje skladne
uporabe evropskih načel kakovosti turizma ter njihovega usklajevanja,
spremljanja in promoviranja v celotni Uniji so države članice pozvane k
izmenjavi informacij in izkušenj. Komisija bi morala omogočiti takšno
izmenjavo informacij. (16) Zaradi cilja promoviranja
Unije kot skupnosti kakovostnih destinacij je za dopolnitev ukrepov držav
članic pri promociji konkurenčnosti turističnega sektorja
pomembno obveščati in ozaveščati potrošnike o evropskih načelih
kakovosti turizma z ustreznimi promocijskimi in informacijskimi ukrepi znotraj
Unije, pa tudi in zlasti v tretjih državah. Poleg tega je za spodbujanje
ugodnega okolja za razvoj turističnega sektorja pomembno zagotoviti, da bodo
evropska načela kakovosti turizma privlačna za turistične
organizacije. Zato je v tem pogledu pomembno sodelovanje med državami članicami
in Komisijo. (17) Države članice imajo z
obveščanjem Komisije o uporabi evropskih načel kakovosti turizma na
svojih ozemljih, zlasti v okviru sestankov Svetovalnega odbora za turizem,
pomembno vlogo pri omogočanju spremljanja in ocenjevanja uporabe teh
načel. (18) Za odzivanje na hitro
spreminjanje tržnih razmer na področju turizma in za dolgoročno
zagotavljanje dodane vrednosti evropskih načel kakovosti turizma bi morala
Komisija spremljati njihovo uporabo in ovrednotiti izvajanje tega
priporočila tri leta po njegovi objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Iz istega razloga bi morala Komisija oceniti tudi, ali so za doseganje ciljev
iz tega priporočila potrebni dodatni ukrepi – PRIPOROČA: 1. Vsebina in
področje uporabe To priporočilo določa sklop evropskih načel kakovosti
turizma (v nadaljnjem besedilu: načela), ki bi jih morale uporabljati
turistične organizacije. 2. OpredelitEv
POJMOV V tem priporočilu se uporabljajo naslednje opredelitve: (a)
„turistična organizacija“ pomeni javno ali
zasebno organizacijo, ustanovljeno v Uniji, ki potrošnikom zagotavlja storitve na
področju turizma na lokalni, regionalni, nacionalni ali nadnacionalni
ravni; (b)
„nadnacionalna turistična organizacija“ pomeni
turistično organizacijo, ki izvaja dejavnosti na ozemlju ali delu ozemlja
več kot ene države članice. 3. Evropska
načela kakovosti turizma Kadar je to ustrezno glede na velikost in poslovni model, se turističnim
organizacijam pri njihovih dejavnostih priporoča uporaba naslednjih
načel: (a)
zagotavljanje usposabljanja zaposlenih,
vključno z: i) usposabljanjem zaposlenih, ki so udeleženi pri zagotavljanju
storitev neposredno potrošnikom, za zagotavljanje zadovoljivega izvajanja
dodeljenih nalog; ii) beleženjem usposabljanj, ki so se jih udeležili zaposleni, v
register usposabljanja, izdelan za ta namen; iii) imenovanjem koordinatorja za kakovost, ki bo zagotavljal usklajen
pristop k upravljanju kakovosti zagotovljenih storitev in udeležbo pristojnih zaposlenih
v procesu kakovosti; (b)
uporaba politike za zadovoljstvo potrošnikov,
vključno z: i) vzpostavitvijo mehanizma za reševanje pritožb potrošnikov na
mestu opravljanja storitve ali prek interneta; ii) zagotavljanjem takojšnjega odgovora na pritožbe; iii) izvajanjem anket o zadovoljstvu potrošnikov in upoštevanjem
njihovih rezultatov za izboljšanje kakovosti storitve; (c)
po potrebi vodenje in upoštevanje dokumentiranega
načrta čiščenja in vzdrževanja objektov in opreme; (d)
omogočanje dostopnosti informacij za
potrošnike, vključno z: i) informacijami o lokalnih običajih, dediščini,
tradicijah, storitvah in izdelkih; ii) informacijami o dostopnosti v zvezi s storitvami, ki so v
ponudbi; iii) informacijami o vidikih trajnosti v zvezi s storitvami, ki so
v ponudbi; iv) informacijami o načelih; (e)
zagotavljanje pravilnosti, zanesljivosti, jasnosti in
dostopnosti informacij vsaj v najbolj uporabljanem tujem jeziku, če to
ustreza lokaciji in poslovnemu modelu. 4. Dejavnosti držav
članic 4.1. Države članice bi morale usklajevati, spremljati in
promovirati uporabo načel na svojih ozemljih. Za navedene namene so države
članice pozvane, da: (a)
spremljajo uporabo načel iz točke 3 v
turističnih organizacijah; (b)
usklajujejo dejavnosti, povezane z načeli, in
njihovo uporabo z drugimi državami članicami; (c)
promovirajo načela med turističnimi
organizacijami; (d)
v sodelovanju z drugimi državami članicami
zagotavljajo, da imajo turistične organizacije na voljo ustrezne
informacije in navodila v zvezi z načeli; (e)
sodelujejo med seboj in tako omogočajo uporabo
načel v nadnacionalnih turističnih organizacijah. 4.2. Priporoča se tudi, da se
zagotovi preglednost pri izvajanju dejavnosti držav članic. 5. Sodelovanje med
državami članicami in Komisijo Države članice so pozvane, da Komisijo obveščajo o
dejavnostih iz točke 4 ter da z njo sodelujejo pri spremljanju in
ocenjevanju, pa tudi pobudah za ozaveščanje in promocijo. 6. Spremljanje in
ocenjevanje 6.1. Komisija bi morala oceniti izvajanje tega
priporočila do [datum se določi tri leta po
objavi tega priporočila v Uradnem listu]. 6.2. Komisija bi morala oceniti tudi, ali je treba predlagati
dodatne ukrepe za izboljšanje skladnosti kakovosti turističnih storitev v
državah članicah iz tega priporočila. 7. Končne
določbe To priporočilo se objavi v Uradnem listu Evropske
unije. V Bruslju, Za Svet Predsednik [1] Tradicionalni ponudniki potovalnih in turističnih
storitev (hoteli, restavracije, turistične agencije, najem vozil,
čarterske povezave, turistični prevozi, plovila za križarjenje itd.),
ki ponujajo blago in storitve neposredno obiskovalcem. [2] Zlasti distribucija, gradbeništvo, prevozna podjetja na
splošno (letalska, železniška, pomorska, avtobusna/prevozna itd.) in kulturni
sektor (vključno s kulturno in ustvarjalno industrijo). [3] WTTC 2012
http://www.wttc.org/site_media/uploads/downloads/european_union2012.pdf. [4] Svetovna turistična organizacija Združenih narodov
(UNWTO), Svetovni turistični barometer, maj 2012. [5] Člen 6(d) „Pogodbe o delovanju Evropske unije“.
V zvezi s tem je v členu 195 PDEU za EU določeno naslednje: „V
ta namen so cilji dejavnosti Unije: (a) spodbujanje ustvarjanja okolja, ki je
naklonjeno razvoju podjetij na tem področju; (b) spodbujanje sodelovanja
med državami članicami, zlasti z izmenjavo dobre prakse.“ [6] Evropa, prva svetovna turistična destinacija –
nov okvir evropske turistične politike, COM(2010) 352 final. [7] P7_TA-PROV(2011)0407 –
Resolucija Evropskega parlamenta z dne 27. septembra 2011 o Evropi,
prvi svetovni turistični destinaciji – nov okvir evropske turistične
politike. [8] Ecorys (2009), str. 2. [9] http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-1177_sl.htm. [10] COM(2010) 352 final predvideva oblikovanje „evropske
blagovne znamke“, ki naj dopolni nacionalna in regionalna prizadevanja za
promocijo turizma ter olajša prepoznavnost evropskih turističnih
destinacij med drugimi mednarodnimi destinacijami (ukrep 18). [11] Ta pobuda se izvaja na podlagi ad-hoc nepovratnih sredstev
v sodelovanju z Evropsko komisijo za turizem, pri čemer je splošni cilj
opredelitev strategije znamčenja in trženja Destinacije Evropa
http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tourism/international/index_en.htm. [12] COM(2012) 649 final. [13] Trenutno za potovanje v EU ne potrebujejo vizuma
državljani 42 držav in subjektov. Državljani 16 narodov karibskih in
pacifiških otoških držav bi morali kmalu imeti možnost potovanja v schengensko območje
brez vizuma. Cilj je poenostaviti potovanje državljanov teh držav v schengensko
območje ter na Ciper, v Bolgarijo in Romunijo. Predlog Komisije
predvideva, da bo izvzetje iz vizumske obveznosti vzajemno preneseno v
sporazume o odpravi vizumske obveznosti, s čimer se bo zagotovil
brezvizumski režim za vse državljane EU, ki želijo potovati v te države. http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-1179_sl.htm.
[14] Splošna zakonodaja EU o varstvu potrošnikov že obstaja, na
primer Direktiva 2011/83/EU o pravicah potrošnikov. [15] Estimated Impacts of possible Options and Legal
Instruments of the Umbrella European Tourism Quality Label (Ocena učinkov
možnosti in pravnih instrumentov krovnega evropskega znaka turistične
kakovosti), Center za evropske politične študije (CEPS), september 2012,
na voljo na spletnem naslovu: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/_getdocument.cfm?doc_id=7655
(v nadaljnjem besedilu: CEPS (2012)). [16] http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=5642. [17] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tourism/quality-label/public-consultation-etq/index_sl.htm. [18] CEPS (2012). [19] Uredba o vzpostavitvi Programa za konkurenčnost podjetij
ter mala in srednja podjetja (2014–2020), Uredba (EU) št. 1287/2013,
UL L 347, str. 33. [20] COM(2010) 352 final. [21] Uredba (ES) št. 66/2010 Evropskega parlamenta in
Sveta z dne 25. novembra 2009 o znaku EU za okolje (UL L 27,
30.1.2010, str. 1). [22] Uredba (ES) št. 1221/2009 Evropskega parlamenta
in Sveta z dne 25. novembra 2009 o prostovoljnem sodelovanju
organizacij v Sistemu Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo (EMAS),
razveljavitvi Uredbe (ES) št. 761/2001 ter odločb Komisije 2001/681/ES
in 2006/193/ES (UL L 342, 22.12.2009, str. 1).