EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62011TN0317
Case T-317/11 P: Appeal brought on 14 June 2011 by Ioannis Vakalis against the judgment of the Civil Service Tribunal of 13 April 2011 in Case F-38/10, Vakalis v Commission
Vec T-317/11 P: Odvolanie podané 14. júna 2011 : Ioannis Vakalis proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 13. apríla 2011 vo veci F-38/10, Vakalis/Komisia
Vec T-317/11 P: Odvolanie podané 14. júna 2011 : Ioannis Vakalis proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 13. apríla 2011 vo veci F-38/10, Vakalis/Komisia
Ú. v. EÚ C 282, 24.9.2011, p. 24–25
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
24.9.2011 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 282/24 |
Odvolanie podané 14. júna 2011: Ioannis Vakalis proti rozsudku Súdu pre verejnú službu z 13. apríla 2011 vo veci F-38/10, Vakalis/Komisia
(Vec T-317/11 P)
2011/C 282/52
Jazyk konania: francúzština
Účastníci konania
Odvolateľ: Ioannis Vakalis (Luvinate, Taliansko) (v zastúpení: S. A. Pappas, advokát)
Ďalší účastník konania: Európska komisia
Návrhy
Odvolateľ navrhuje, aby Všeobecný súd:
— |
zrušil napadnutý rozsudok, |
— |
vyhovel návrhom podaným v konaní na prvom stupni s výnimkou tých, ktoré Súd pre verejnú službu prehlásil za neprípustné, |
— |
zaviazal Komisiu na náhradu trov konania. |
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
Toto odvolanie smeruje k zrušeniu rozsudku Súdu pre verejnú službu (prvá komora) z 13. apríla 2001 vydaného vo veci F-38/10, Vakalis/Komisia.
Na podporu svojho odvolania odvolateľ uvádza štyri odvolacie dôvody.
1. |
Prvý odvolací dôvod založený na nelogickom odôvodnení Súdu pre verejnú službu sa netýka záverov zo svojich zistení v rozsahu, v akom konštatuje, že variácia zmien prináleží Komisii. Komisia túto otázku nezohľadnila. Napadnutý rozsudok je z tohto dôvodu postihnutý nelogickým odôvodnením. |
2. |
Druhý odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu nesprávne pochopil otázku, ktorá mu bola položená. Z napadnutého rozsudku vyplýva, že sa Súd pre verejnú službu domnieval, že sa ho žalobca pýta, či je rozdielne zaobchádzanie s úradníkmi podliehajúcimi všeobecným vykonávacím ustanoveniam článkov 11 a 12 prílohy VIII služobného poriadku (ďalej len „VVU“) z roku 1969 a s tými, ktorí podliehajú ustanoveniam z roku 2004, protizákonné, teda, že otázka, ktorá bola položená Súdu pre verejnú službu konkrétne znela, či „nové VVU sú diskriminačné v tom zmysle, že rovnakým spôsobom zaobchádzajú s rozdielnymi situáciami“. V tomto zmysle žalobca uvádza, že bolo neprávne, že Súd pre verejnú službu zamietol žalobný dôvod týkajúci sa porušenia zásady rovnosti zaobchádzania. |
3. |
Tretí odvolací dôvod založený na skutočnosti, že Súd pre verejnú službu vykonal náhradu žalobných dôvodov. Žalobca jednak tvrdí, že rozpočtové odôvodnenie VVU sa na pojednávaní neuviedlo, a jednak, že toto odôvodnenie sa líšilo od toho, ktoré bolo dané žalobcovi v zamietnutí jeho sťažnosti (odôvodnenie, ktoré Súd pre verejnú službu okrem toho prehlásil za neprimerané). Podľa judikatúry neprináleží Súdu pre verejnú službu ospravedlniť prípadné neexistujúce odôvodnenie alebo doplniť uvedené odôvodnenie Komisie pridaním alebo nahradením prvkami, ktoré nevyplývajú zo samotného napadnutého rozhodnutia. |
4. |
Štvrtý odvolací dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení v rozsahu, v akom Súd pre verejnú službu zamietol žalobný dôvod týkajúci sa rovnosti zaobchádzania, keďže žalobca nepreukázal, že došlo k nedôvodnému rozdielnemu zaobchádzaniu. Žalobca naopak preukázal, že predmetné rozdielne zaobchádzanie nebolo odôvodnené zavedením eura, čo bolo pôvodné odôvodnenie pre zamietnutie sťažnosti. |