EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62009TN0435
Case T-435/09: Action brought on 22 October 2009 — GL2006 Europe v Commission and OLAF
Cauza T-435/09: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF
Cauza T-435/09: Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF
JO C 11, 16.1.2010, p. 30–31
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
16.1.2010 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 11/30 |
Acțiune introdusă la 22 octombrie 2009 — GL2006 Europe/Comisia și OLAF
(Cauza T-435/09)
2010/C 11/58
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: GL2006 Europe Ltd (Birmingham, Regatul Unit) (reprezentanți: M. Gardenal și E. Belinguier-Raiz, lawyers)
Pârâți: Comisia Comunităților Europene și Oficiul European de Luptă Antifraudă (OLAF)
Concluziile reclamantei
— |
Constatarea faptului că, în cadrul controlului la fața locului efectuat de Comisie în decembrie 2008, proiectul raportului de audit și raportul de audit final întocmite de Comisie la 19 decembrie 2008 și, respectiv, la 25 martie 2009, precum și decizia finală a Comisiei cuprinsă în scrisoarea din 10 iulie 2009, care prevede rezilierea a două proiecte în care a fost implicată GL2006 Europe Ltd și notele de debit din 7 august 2009, care prevăd obligația GL2006 Europe Ltd de a restitui Comisiei suma de 2 258 456,31 euro, sunt nule și neavenite; |
— |
în subsidiar și/sau suplimentar, stabilirea faptului că, pe fond, susținerile Comisiei nu sunt justificate; |
— |
constatarea faptului că respectivul control la fața locului efectuat de Comisie, rapoartele de audit și decizia finală nu pot afecta validitatea contractelor comunitare în care a fost implicată GL2006 Europe Ltd; |
— |
constatarea faptului că aceste contracte sunt legale, |
— |
obligarea Comisiei Comunităților Europene la plata cheltuielilor de judecată. |
Motivele și principalele argumente
Prin prezenta acțiune întemeiată pe clauza de arbitraj, reclamanta contestă legalitatea Deciziei Comisiei din 10 iulie 2009 de reziliere, ca urmare a raportului de audit al OLAF, a două contracte încheiate cu reclamanta în cadrul programelor comunitare de cercetare și de dezvoltare tehnologică. Reclamanta contestă de asemenea legalitatea notelor de debit emise de Comisie la 6 august 2009, ca urmare a aceluiași raport de audit al OLAF, privind restituirea sumelor plătite în avans de Comisie pentru 12 proiecte în care a fost implicată reclamanta și care au făcut obiectul verificării.
În susținerea pretențiilor, reclamanta invocă următoarele argumente.
În primul rând, reclamanta susține că acel control la fața locului efectuat de Comisie a fost nelegal din următoarele motive: nu a existat o notificare anterioară; durata verificării a fost insuficientă având în vedere gravitatea deciziei finale; elementele esențiale nu a fost luate în considerare în mod suficient; Comisia a încălcat viața privată a reclamantei; a existat o eroare cu privire la temeiul legal întrucât în raportul scris al controlului s-a menționat un regulament care nu mai era în vigoare.
În al doilea rând, reclamanta susține că raportul de audit conține nereguli grave, precum inexistența unei motivări adecvate, întrucât a fost adoptat în baza unui control la fața locului incomplet, sau lipsa unei legături între analiza și concluziile din raportul final care au condus la încălcarea drepturilor fundamentale ale reclamantei, cum ar fi prezumția de nevinovăție.
În al treilea rând, reclamanta arată că decizia finală a Comisiei este lipsită de claritate în ceea ce privește sancțiunea, din moment ce prevede rezilierea a două contracte, în timp ce notele de debit aferente se referă la 12 contracte. Aceasta susține de asemenea că decizia finală menționată nu a fost notificată reclamantei cu respectarea cerințelor legale.
Mai mult, reclamanta formulează pretenții cu privire la argumentele de fond formulate de Comisie în vederea rezilierii contractelor și a solicitării restituirii sumelor plătite reclamantei. Reclamanta pretinde că aceste argumente invocate de Comisie în decizia sa sunt neîntemeiate și conduc la concluzii contrare celor din raportul de audit pe anul 2007.