This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62015TN0152
Case T-152/15 P: Appeal brought on 31 March 2015 by the European Commission against the judgment of the Civil Service Tribunal of 22 January 2015 in Joined Cases F-1/14 and F-48/14, Kakol v Commission
Cauza T-152/15 P: Recurs introdus la 31 martie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 22 ianuarie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauzele conexate F-1/14 și F-48/14, Kakol/Comisia
Cauza T-152/15 P: Recurs introdus la 31 martie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 22 ianuarie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauzele conexate F-1/14 și F-48/14, Kakol/Comisia
JO C 190, 8.6.2015, p. 21–22
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
8.6.2015 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 190/21 |
Recurs introdus la 31 martie 2015 de Comisia Europeană împotriva Hotărârii din 22 ianuarie 2015 a Tribunalului Funcției Publice în cauzele conexate F-1/14 și F-48/14, Kakol/Comisia
(Cauza T-152/15 P)
(2015/C 190/24)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Currall și G. Gattinara, agenți)
Cealaltă parte din procedură: Danuta Kakol (Luxemburg, Luxemburg)
Concluziile
Recurenta solicită Tribunalului:
— |
anularea Hotărârii Tribunalului Funcției Publice din 22 ianuarie 2015 în cauzele conexate F-1/14 și F-48/14, Kakol/Comisia; |
— |
trimiterea acțiunii F-48/14 la Tribunalul Funcției Publice, întrucât reclamanta s-a desistat de acțiunea sa în cauza F-1/14; |
— |
soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată. |
Motivele și principalele argumente
În susținerea recursului, recurenta invocă trei motive.
1. |
Primul motiv se întemeiază pe o eroare de drept, întrucât Tribunalul Funcției (denumit în continuare „TFP”) a apreciat, în prezența unor condiții de admitere „similare”, că un juriu are obligația de a-și motiva decizia de a nu admite un candidat la probe prin raportare la evaluarea efectuată de un alt juriu al unui al concurs cu privire la același candidat. |
2. |
Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea obligației de motivare, întrucât TFP a recunoscut că cetățenia candidaților era o condiție de admitere care se adăuga la celelalte, dar care, în pofida acestui lucru, nu era de natură să facă diferența între cele două avize de concurs în discuție. |
3. |
Al treilea motiv se întemeiază pe denaturarea unui element esențial al dosarului, întrucât TFP a considerat că juriul nu a explicat cu ce era diferită decizia sa de cea a juriului anterior, în condițiile în care Comisia completase în mod clar această motivare, atât în înscrisurile sale, cât și în ședință. |