EIROPAS KOMISIJA
Briselē, 15.7.2020
COM(2020) 314 final
2020/0148(CNS)
Priekšlikums
PADOMES DIREKTĪVA,
ar ko groza Padomes Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā
{SEC(2020) 271 final} - {SWD(2020) 129 final} - {SWD(2020) 130 final} - {SWD(2020) 131 final}
PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
•Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Taisnīga nodokļu politika ir viens no galvenajiem Eiropas sociālās tirgus ekonomikas pamatiem un viens no galvenajiem pīlāriem Komisijas apņēmībai panākt “ekonomiku, kas darbojas cilvēku labā”. Taisnīga nodokļu politika veicina sociālo taisnīgumu un vienlīdzīgus konkurences apstākļus ES. Taisnīgas nodokļu sistēmas pamatā vajadzētu būt nodokļu noteikumiem, kas nodrošina, ka ikviens maksā taisnīgu daļu, vienlaikus atvieglojot nodokļu maksātājiem – gan uzņēmumiem, gan iedzīvotājiem – noteikumu ievērošanu. Taisnīga un efektīva nodokļu uzlikšana ir būtiska, lai nodrošinātu pietiekamus ieņēmumus publiskajiem ieguldījumiem cilvēkos un infrastruktūrā, vienlaikus vienotajā tirgū radot darījumdarbības vidi, kurā var uzplaukt inovatīvi uzņēmumi.
Covid-19 pandēmija steidzami pastiprina nepieciešamību aizsargāt publiskās finanses un ierobežot pandēmijas sociālekonomisko iedarbību. Dalībvalstīm būs vajadzīgi adekvāti nodokļu ieņēmumi, lai finansētu to ievērojamos centienus ierobežot pret Covid-19 pandēmiju vērsto pasākumu negatīvo ekonomisko ietekmi, vienlaikus nodrošinot, lai šo ieņēmumu gūšanas slogs negultos uz visneaizsargātāko grupu pleciem. Svarīgāk nekā jebkad agrāk ir nodrošināt taisnīgumu nodokļu jomā, novēršot krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu. Šajā kontekstā administratīvās sadarbības un informācijas apmaiņas stiprināšanai ir izšķiroša nozīme cīņā pret nodokļu apiešanu un izvairīšanos no nodokļu maksāšanas Savienībā. Kā uzsvērts Komisijas paziņojumā “Eiropas lielā stunda: jāatjaunojas un jāsagatavo ceļš nākamajai paaudzei”, lai nodrošinātu, ka ekonomikas atveseļošanās pamatā ir solidaritāte un taisnīgums, Komisija pastiprinās cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā un citu negodīgu praksi. Tas palīdzēs dalībvalstīm gūt nodokļu ieņēmumus, kas vajadzīgi, lai reaģētu uz pašreizējās krīzes izraisītajām lielākajām problēmām.
Šis tiesību akta priekšlikums ir daļa no tiesību aktu paketes taisnīgai un vienkāršai nodokļu politikai, kas atbalsta ES atveseļošanos, kurā ietverts Paziņojums par rīcības plānu taisnīgas un vienkāršas nodokļu sistēmas izveidei, kas atbalsta ekonomikas atveseļošanas stratēģiju, kurā izklāstītas vairākas plānotās iniciatīvas, un Komisijas paziņojums “Laba nodokļu pārvaldība ES un ārpus tās”, ar ko tiks pārskatīts sasniegtais, uzlabojot labu pārvaldību nodokļu jomā ES un arī ārpus tās un ierosinātas jomas, kurās vajadzīgi uzlabojumi.
Pēdējos gados ES savus centienus ir koncentrējusi uz cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, kā arī uz pārredzamības veicināšanu. Lai gan ir veikti būtiski uzlabojumi, jo īpaši informācijas apmaiņas jomā, Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvas 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā piemērošanas izvērtējums liecina, ka joprojām ir jāuzlabo spēkā esošie noteikumi, kas attiecas uz visu veidu informācijas apmaiņu un administratīvo sadarbību. Jo īpaši, vieni no visproblemātiskākajiem regulējuma elementiem bija prognozējamā svarīguma jēdziens un informācijas pieprasījumi nodokļu maksātāju grupai, jo tie nebija pietiekami skaidri.
Izvērtējums arī parādīja, ka noteikumiem par vienlaicīgu pārbaužu izmantošanu un dalībvalsts ierēdņu klātbūtnes atļaušanu procedūrā citā dalībvalstī dažās valstu sistēmās trūkst juridiskā pamata, kā rezultātā pašlaik tiek kavēta minēto noteikumu efektīva izmantošana. Šis jautājums ir aplūkots sīkāk Kopējā transfertcenu noteikšanas foruma 2018. gada ziņojumā par transfertcenu noteikšanas kontroli ES. Ziņojumā, lai uzsvērtu pašreizējās nepilnības un ierosinātu iespējamus uzlabojumus transfertcenu noteikšanas kontroles izmantošanā divās vai vairākās dalībvalstīs, tika skatīta dalībvalstu pašreizējā prakse. Ziņojumā tika ieteikts “pieņemt saskaņotu pieeju transfertcenu noteikšanas kontrolei, [kas] veicinātu iekšējā tirgus labāku darbību divās jomās: tas nodokļu administrācijām nodrošinātu pārredzamu un efektīvu instrumentu, lai atvieglotu nodokļu uzlikšanas tiesību piešķiršanu, kā arī novērstu nodokļu dubulto uzlikšanu un nodokļu dubulto neuzlikšanu.”
Tādēļ ir skaidrs, ka ir jāuzlabo pašreizējais informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības satvars ES. Pilnvaru termiņa sākumā Komisijas priekšsēdētāja uzsvēra, ka ir jāizpēta, kā var uzlabot sadarbību starp valstu iestādēm. Informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības uzlabošanai ES ir būtiska nozīme.
Papildus spēkā esošo noteikumu pastiprināšanai ES ir jāpaplašina administratīvā sadarbība, ietverot jaunas jomas, lai risinātu problēmas, ko rada ekonomikas digitalizācija, un palīdzētu nodokļu administrācijām labāk un efektīvāk iekasēt nodokļus un sekot līdzi jaunākajām norisēm. Digitālo platformu ekonomikas īpatnību dēļ nodokļu iestādēm ir ļoti grūti izsekot un atklāt nodokļa iekasējamības gadījumus. Problēma jo īpaši saasinās, ja šādus darījumus veic, izmantojot digitālo platformu operatorus, kas veic uzņēmējdarbību citā jurisdikcijā. Tā rezultātā, ka netiek ziņots par ienākumiem, ko pārdevēji gūst, sniedzot pakalpojumus vai pārdodot preces digitālajās platformās, samazinās dalībvalstu nodokļu ieņēmumu apmērs. Tas sniedz arī priekšrocības pārdevējiem salīdzinājumā ar tiem, kuri nedarbojas digitālajās platformās. Ja šis regulējuma trūkums netiek novērsts, nevar nodrošināt mērķa – taisnīgas nodokļu politikas – sasniegšanu.
•Saskanība ar spēkā esošajiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā
Ierosinātais tiesību akts attiecas uz plašu politikas prioritāti – pārredzamību nodokļu jomā, kura ir priekšnoteikums, lai efektīvi cīnītos pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu. Pēdējos gados ES dalībvalstis vienojās par vairākiem likumdošanas instrumentiem pārredzamības jomā, kuru ietvaros valstu nodokļu iestādēm ir cieši jāsadarbojas, lai apmainītos ar informāciju. Ar Padomes Direktīvu 2011/16/ES tika aizstāta Padomes Direktīva 77/799/EEK, un tika sākta pastiprināta administratīvā sadarbība starp ES nodokļu iestādēm. Tajā tika paredzēti noderīgi instrumenti labākai sadarbībai šādās jomās:
(1)informācijas apmaiņa pēc pieprasījuma;
(2)spontāna apmaiņa;
(3)automātiska informācijas apmaiņa izsmeļošā jomu skaitā (t. i., ienākumi no nodarbinātības; direktoru atalgojumi; dzīvības apdrošināšanas produkti, uz kuriem neattiecas citas direktīvas; pensijas; īpašumtiesības un ienākumi no nekustamā īpašuma);
(4)ārvalstu ierēdņu dalība administratīvās procedūrās;
(5)vienlaicīgas pārbaudes un
(6)nodokļu lēmumu paziņojumi citām nodokļu iestādēm.
Padomes Direktīva 2011/16/ES tika vairākkārt grozīta ar šādām iniciatīvām:
·Padomes 2014. gada 9. decembra Direktīva 2014/107/ES (DAS2), kas attiecas uz finanšu konta informācijas automātisku apmaiņu starp dalībvalstīm, pamatojoties uz ESAO Kopējo ziņošanas standartu (KZS), kas paredz nerezidentiem piederošu finanšu kontu informācijas automātisku apmaiņu;
·Padomes 2015. gada 8. decembra Direktīva (ES) 2015/2376 (DAS3) attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu par iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem nodokļu jomā;
·Padomes 2016. gada 25. maija Direktīva (ES) 2016/881 (DAS4) attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu starp nodokļu iestādēm par pārskatu sniegšanu par katru valsti;
·Padomes 2016. gada 6. decembra Direktīva (ES) 2016/2258 (DAS5) attiecībā uz nodokļu iestāžu piekļuvi informācijai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu;
·Padomes 2018. gada 25. maija Direktīva (ES) 2018/822 (DAS6) attiecībā uz obligāto automātisko informācijas apmaiņu nodokļu jomā saistībā ar ziņojamām pārrobežu shēmām.
•Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem
Spēkā esošie direktīvas noteikumi mijiedarbojas ar Vispārīgo datu aizsardzības regulu (VDAR) vairākos gadījumos, kad persondati kļūst būtiski, un tajā pašā laikā ietver īpašus noteikumus un aizsardzības pasākumus datu aizsardzībai. Ierosinātie grozījumi arī turpmāk sekos šiem aizsardzības pasākumiem un tos ievēros. IT un procesuālie pasākumi līdz minimumam samazinās jebkādu iespējamu negatīvu ietekmi uz persondatiem. Datu apmaiņa notiks, izmantojot drošu elektronisko sistēmu, kas šifrē un atšifrē datus, un katrā nodokļu administrācijā šai informācijai būtu jāspēj piekļūt tikai pilnvarotām amatpersonām. Kā kopīgiem datu pārziņiem šīm amatpersonām būs jānodrošina droša un īpaša datu glabāšana.
Komisija aktīvi darbojas vairākās ar digitālo ekonomiku saistītās politikas jomās, tostarp saistībā ar digitālo platformu operatoriem, uz kuriem attiecas ierosinātā iniciatīva. Ierosinātā iniciatīva neskar citus vienlaicīgi notiekošus Komisijas projektus, jo tās mērķis ir vienīgi risināt konkrētus ar nodokļiem saistītus jautājumus. Tas neskar nekādas informācijas prasības, ko attiecībā uz digitālo pakalpojumu sniedzējiem varētu apsvērt kā daļu no Digitālo pakalpojumu akta paketes saistībā ar gaidāmo spēkā esošās E-komercijas direktīvas pārskatīšanu vai saistībā ar iniciatīvu, kuras mērķis ir uzlabot to cilvēku darba apstākļus, kuri strādā, izmantojot digitālās platformas.
Ierosināto noteikumu darbības joma ietver kolektīvās finansēšanas pakalpojumus, kas sastāv gan no ieguldījumos, gan aizdevumos balstītas kolektīvās finansēšanas. Ņemot to vērā un nodrošinot saskaņotību ar Savienības politiku finanšu tirgus regulējuma jomā, kolektīvās finansēšanas pakalpojumu un pakalpojumu sniedzēju definīcija atsaucas uz attiecīgajiem tiesību aktiem šajā jomā.
2.
JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
•Juridiskais pamats
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 115. pants ir juridiskais pamats likumdošanas iniciatīvām tiešo nodokļu jomā. Lai gan tajā nav skaidras atsauces uz tiešajiem nodokļiem, 115. pantā ir minētas direktīvas, ar kurām paredzēts tuvināt tādus dalībvalstu normatīvos un administratīvos aktus, kas tieši iespaido iekšējā tirgus izveidi vai darbību. Lai šis nosacījums tiktu izpildīts, ierosināto ES tiesību aktu tiešo nodokļu jomā mērķim jābūt novērst pastāvošās pretrunas iekšējā tirgus darbībā. Turklāt, ņemot vērā to, ka informāciju, ar ko apmainās saskaņā ar direktīvu, var izmantot arī PVN un citu netiešo nodokļu jomā, par juridisko pamatu ir minēts arī LESD 113. pants.
Tā kā ar ierosināto iniciatīvu tiek grozīta direktīva, pēc būtības juridiskais pamats paliek nemainīgs. Ierosinātie noteikumi, kuru mērķis ir uzlabot esošo regulējumu attiecībā uz informācijas apmaiņu un administratīvo sadarbību, patiešām neatšķiras no direktīvas priekšmeta. Konkrētāk, paredzētie grozījumi sniegs skaidru prognozējamā svarīguma definīciju un nepārprotamu tiesisko regulējumu kopīgu revīziju veikšanai. Valstu tiesību aktu tuvināšana ir vienīgais veids, kā panākt šo noteikumu konsekventu piemērošanu.
Papildus spēkā esošajam regulējumam ar priekšlikumu tiek ieviesti noteikumi par ziņošanu, kura jāveic digitālo platformu operatoriem, reaģējot uz problēmām, kas rodas saistībā ar digitālo platformu izmantošanu dažādās darbībās. Platformu digitālais raksturs ļauj preču un pakalpojumu pārdevējiem izmantot šādas digitālās platformas darbības veikšanai, vienlaikus, iespējams, neziņojot par ienākumiem, kas gūti viņu rezidences dalībvalstī. Tā rezultātā dalībvalstīm problēmas rada neziņoti ienākumi un nodokļu ieņēmumu zaudējumi. Šāda situācija rada arī apstākļus negodīgai nodokļu konkurencei pret fiziskām personām vai uzņēmumiem, kas neveic savu darbību, izmantojot digitālās platformas, un tas kropļo iekšējā tirgus darbību. Tātad šādu problēmu var risināt tikai ar vienotu pieeju, kā noteikts LESD 115. pantā.
•Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)
Priekšlikumā pilnībā ievērots LESD 5. pantā noteiktais subsidiaritātes princips. Tas attiecas uz administratīvo sadarbību nodokļu jomā. Tas ietver dažus grozījumus noteikumos, lai uzlabotu to spēkā esošo noteikumu darbību, kuri attiecas uz pārrobežu sadarbību starp dažādu dalībvalstu nodokļu administrācijām. Priekšlikums paredz arī paplašināt automātiskās informācijas apmaiņas darbības jomu, digitālo platformu operatoriem nosakot pienākumu ziņot par ienākumiem, ko guvuši preču un pakalpojumu pārdevēji, kuri izmanto attiecīgās platformas.
Spēkā esošo direktīvas noteikumu piemērošana liecina par ievērojamām atšķirībām starp dalībvalstīm. Kamēr dažas dalībvalstis vēlas pilnībā sadarboties un apmainīties ar informāciju, citas dalībvalstis izmanto ierobežojošu pieeju vai pat noraida informācijas apmaiņu. Turklāt daži noteikumi ir izrādījušies nepietiekami, lai risinātu nodokļu administrāciju vajadzības, laika gaitā sadarbojoties ar citām dalībvalstīm.
Turklāt, aizvien lielāka digitālo platformu popularitāte pakalpojumu sniegšanā un preču pārdošanā ir novedusi pie tā, ka pārdevēji sniedz nekonsekventas ienākumu deklarācijas – tas rada augstu risku saistībā ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Lai gan dažas dalībvalstis savos tiesību aktos ir noteikušas ziņošanas pienākumu, pieredze liecina, ka valsts noteikumi pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas nevar būt pilnībā efektīvi, jo īpaši tad, ja to tvērumā esošās darbības tiek veiktas pāri robežām.
Juridisko noteiktību un skaidrību var nodrošināt tikai tad, ja šīs nepilnības novērš ar vienotu noteikumu kopumu, kas piemērojams visām dalībvalstīm. Iekšējā tirgū ir vajadzīgs stingrs mehānisms, lai vienoti censtos novērst šīs nepilnības un labot esošos kropļojumus, nodrošinot, ka nodokļu iestādes savlaicīgi saņem attiecīgu informāciju. Šķiet, ka obligāti ir nepieciešams saskaņots ziņošanas regulējums visā ES, jo īpaši ņemot vērā platformu operatoru sniegto pakalpojumu dominējošo pārrobežu dimensiju. Ņemot vērā to, ka pienākuma ziņot par ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālās platformas, mērķis galvenokārt ir informēt nodokļu iestādes par darbībām, kuru dimensijas pārsniedz vienu jurisdikciju, ir nepieciešams sākt šādu iniciatīvu, īstenojot ES līmeņa rīcību, lai nodrošinātu vienotu pieeju attiecībā uz konstatēto problēmu.
Tāpēc ES ir labākā pozīcijā nekā atsevišķas dalībvalstis, lai risinātu konstatētās problēmas un nodrošinātu informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības sistēmas efektivitāti un pilnīgumu. Pirmkārt, tas nodrošinās noteikumu konsekventu piemērošanu visā ES. Otrkārt, visām digitālajām platformām, uz kurām attiecas noteikumu darbības joma, tiks piemērotas vienas un tās pašas ziņošanas prasības. Treškārt, ziņošana tiks papildināta ar informācijas apmaiņu un tādējādi ļaus nodokļu administrācijām iegūt visaptverošu informācijas kopumu par ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālo platformu.
•Proporcionalitāte
Priekšlikums paredz uzlabot spēkā esošos direktīvas noteikumus un paplašina automātiskās informācijas apmaiņas darbības jomu, attiecinot to arī uz konkrētu informāciju, ko paziņo digitālo platformu operatori. Uzlabojumi nepārsniedz to, kas vajadzīgs, lai sasniegtu informācijas apmaiņas un – plašākā nozīmē – administratīvās sadarbības mērķi. Ņemot vērā to, ka konstatētā iekšējā tirgus darbības kropļošana parasti notiek plašāk par vienas dalībvalsts robežām, ES kopīgi noteikumi ir nepieciešamais minimums, lai efektīvi risinātu problēmas.
Tādējādi ierosinātie noteikumi veicina skaidrāku, konsekventāku un efektīvāku direktīvas piemērošanu, kas ļauj labāk sasniegt tās mērķus. Paredzētais digitālo platformu operatoru pienākums ziņot par ienākumiem, ko guvuši to lietotāji, t. i., pārdevēji, arī piedāvā praktisku risinājumu cīņai pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, izmantojot informācijas apmaiņas mehānismus, kuri jau iepriekš ir izmēģināti DAS2 un DAS4. Šajā gadījumā var apgalvot, ka ierosinātā iniciatīva ir proporcionāls risinājums, lai novērstu direktīvā konstatētās nekonsekvences, un tās mērķis ir arī novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas.
•Juridiskā instrumenta izvēle
Šā priekšlikuma juridiskais pamats ir divējāds: LESD 113. un 115. pants, kur ir skaidri noteikts, ka tiesību akti šajā jomā juridiski var tikt pieņemti tikai direktīvas veidā. Tāpēc, pieņemot saistošus noteikumus nodokļu jomā, nav pieļaujama citu ES tiesību aktu veidu izmantošana. Turklāt ar ierosināto direktīvu sesto reizi groza DAS, un tādējādi tā seko Padomes Direktīvām 2014/107/ES, (ES) 2015/2376, (ES) 2016/881, (ES) 2016/2258 un (ES) 2018/822.
3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
•Spēkā esošo tiesību aktu izvērtējumi
Komisija 2019. gadā izvērtēja spēkā esošo noteikumu, kuri attiecas uz administratīvo sadarbību tiešo nodokļu jomā, efektivitāti, lietderību, atbilstību, saskaņotību un ES pievienoto vērtību. Izvērtējumā tika secināts, ka sadarbība sniedz būtiskus ieguvumus, tomēr vēl ir iespējami uzlabojumi. Tas parādīja, ka joprojām pastāv atšķirības attiecībā uz to, kā dalībvalstis izmanto pieejamos administratīvās sadarbības instrumentus. Informāciju, ar ko apmainās, varētu izmantot efektīvāk, un sadarbības priekšrocības varētu analizēt visaptverošākā veidā. Pamatojoties uz izvērtējumu, šajā tiesību akta priekšlikumā ir sniegts konkrētu rīcību kopums, lai uzlabotu administratīvo sadarbību.
•Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
Komisija 2020. gada 10. februārī sāka sabiedrisko apspriešanu, lai apkopotu atsauksmes par turpmāko ES rīcību ar mērķi stiprināt informācijas apmaiņas regulējumu nodokļu jomā. Tika iesniegti vairāki iespējamie risinājumi, un ieinteresētās personas pauda viedokli, iesniedzot pavisam 37 atbildes. Turklāt Komisija veica mērķtiecīgu apspriešanos, 2020. gada 27. februārī sarīkojot sanāksmi ar dažādiem digitālo platformu operatoru pārstāvjiem. Digitālo platformu operatoru pārstāvji bija vienisprātis par ieguvumiem, ko sniedz standartizēts ES tiesiskais regulējums informācijas vākšanai no platformām salīdzinājumā ar vairākiem atšķirīgiem valstu ziņošanas noteikumiem. Turklāt digitālo platformu operatoru pārstāvji atbalstīja risinājumu, kas būtu līdzīgs PVN jomā esošajai vienas pieturas aģentūrai un kas ļautu sniegt informāciju tikai tās dalībvalsts nodokļu administrācijai, kurā platforma ir rezidente.
Attiecībā uz kopīgām revīzijām sabiedriskās apspriešanas rezultātos tika uzsvērta nepieciešamība palielināt to lomu administratīvās sadarbības regulējumā ES līmenī.
•Apspriešanās ar dalībvalstīm
Eiropas Komisija veica mērķtiecīgas apspriešanās, izmantojot dalībvalstīm paredzētu anketu. Turklāt 2020. gada 26. februārī TAXUD ĢD rīkoja IV darba grupas sanāksmi, kurā dalībvalstīm bija iespēja apspriest iespējamo DAS grozījuma priekšlikumu. Sanāksmē galvenā uzmanība tika pievērsta ziņošanai un informācijas apmaiņai par ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālās platformas.
Kopumā tika reģistrēts plašs atbalsts iespējamai ES iniciatīvai attiecībā uz informācijas apmaiņu par ienākumiem, ko pārdevēji guvuši, izmantojot digitālās platformas. Lielākā daļa dalībvalstu atbalstīja plašu jaunā tiesiskā regulējuma darbības jomu, kurā papildus ienākumiem no nekustamā īpašuma nomas un individuālo pakalpojumu sniegšanas būtu iekļauta arī preču pārdošana, jebkāda veida transporta iznomāšana un kolektīvās finansēšanas pakalpojumi.
•Apspriešanās rezultāts
Gan sabiedriskās, gan mērķorientētās apspriešanās, šķiet, norāda uz šādām problēmām, kuras būtu jārisina ar digitālo platformu operatoriem paredzētajiem jaunajiem noteikumiem: nepietiekama ziņošana digitālo platformu ekonomikā un neefektivitāte; nepieciešamība uzlabot pašreizējo ES administratīvās sadarbības regulējumu, piemēram, kopīgu revīziju jomā.
•Ietekmes novērtējums
Komisija veica attiecīgo politikas risinājumu ietekmes novērtējumu, par kuru Regulējuma kontroles padome 2020. gada 5. maijā sniedza pozitīvu atzinumu (SEC(2020)271). Regulējuma kontroles padome ieteica vairākus uzlabojumus, kuri ir ņemti vērā galīgajā ietekmes novērtējuma ziņojumā (SWD(2020)131). Ir novērtēti dažādi politikas risinājumi pēc tādiem kritērijiem kā lietderīgums, efektivitāte un saskaņotība salīdzinājumā ar pamatscenāriju. Augstākajā analīzes līmenī ir jāizdara izvēle starp status quo jeb pamatscenāriju un scenāriju, kurā Komisija rīkotos vai nu nereglamentējoši, vai reglamentējoši. Nereglamentējoša darbība būtu ieteikuma izdošana. Reglamentējošais risinājums ietver likumdošanas iniciatīvu ar nolūku grozīt dažus konkrētus elementus pašreizējā administratīvās sadarbības regulējumā.
Ja jāgroza spēkā esošie noteikumi, tika atzīts, ka vēlamais risinājums ir tiesību akta grozījums, lai nodrošinātu konsekvenci un efektivitāti.
Attiecībā uz digitālo platformu operatoriem ietekmes novērtējumā tika norādīts, ka reglamentējošais risinājums ES līmenī ir vispiemērotākais, lai īstenotu noteikto politiku. Tika pierādīts, ka status quo jeb pamatscenārijs ir nelietderīgākais, neefektīvākais un nesaskaņotākais risinājums. Atšķirībā no pamatscenārija obligāts kopīgs ES standarts nodrošinātu, ka visām ES nodokļu administrācijām ir piekļuve viena veida datiem. Citiem vārdiem sakot, ES reglamentējoša darbība visām nodokļu iestādēm radītu vienādus apstākļus attiecībā uz piekļuvi informācijai, kas apkopota identificētiem nodokļu mērķiem. Tas arī ļauj veikt automātisku informācijas apmaiņu ES līmenī, pamatojoties uz kopīgiem standartiem un specifikācijām. Pēc īstenošanas tas ir vienīgais scenārijs, kurā pārdevēja rezidences dalībvalsts nodokļu iestādes var pārbaudīt, vai pārdevējs ir precīzi norādījis savus ienākumus, kas gūti, izmantojot digitālās platformas, bez vajadzības pēc ad hoc un laikietilpīgiem pieprasījumiem un izmeklēšanām. Turklāt obligāts kopīgs ES ziņošanas standarts nodrošinātu, ka digitālo platformu operatori nesaskaras ar sadrumstalotiem valstu risinājumiem attiecībā uz ziņošanas pienākumiem nodokļu jomā.
Ekonomiskā ietekme
Priekšrocības
Pienākums ziņot par ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālās platformas, un šādas informācijas apmaiņa palīdzēs dalībvalstīm saņemt pilnu informācijas kopumu, lai iekasētu maksājamos nodokļu ieņēmumus. Kopīgi ziņošanas noteikumi arī palīdzēs radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp pārdevējiem, kuri izmanto digitālās platformas, un tiem, kas tās neizmanto, kā arī starp digitālo platformu operatoriem, kuriem pašlaik var būt ļoti atšķirīgi ziņošanas pienākumi. Pārredzamība attiecībā uz ienākumiem, ko pārdevēji gūst, izmantojot digitālās platformas, sekmētu vienlīdzīgus konkurences apstākļus ar tradicionālākiem uzņēmumiem.
Vienotam obligātam ES instrumentam varētu būt arī pozitīva sociālā ietekme, un tas veicinātu pozitīvu priekšstatu par taisnīgumu nodokļu jomā un taisnīgu sloga sadali starp nodokļu maksātājiem. Tiek pieņemts – jo plašāka ir noteikumu darbības joma, jo spēcīgāka ir izpratne par taisnīgumu nodokļu jomā, ņemot vērā to, ka problēmas ar nepietiekamu ziņošanu ir visos darbības veidos. Tāda pati argumentācija attiecas uz priekšrocībām, kas saistītas ar taisnīgu sloga sadali: jo plašāka ir iejaukšanās darbības joma, jo labāk dalībvalstis var nodrošināt, ka maksājamie nodokļi tiek faktiski iekasēti. ES rīcības fiskālie ieguvumi būtu daudz lielāki, ja ziņošanas pienākumam būtu plaša darbības joma, t. i., tas attiektos uz visiem pakalpojumiem un preču pārdošanu. Darbības jomas ierobežošana, attiecinot to tikai uz ES bāzētām digitālajām platformām, varētu ievērojami samazināt nodokļu ieņēmumus ikviena risinājuma gadījumā.
Izmaksas
Neatkarīgi no darbības jomas vienreizējās izmaksas, ko radīs automātiskās ziņošanas īstenošana visā ES, visiem digitālo platformu operatoriem un visām nodokļu administrācijām kopā tiek lēstas simtiem miljonu euro apmērā, bet regulārās izmaksas – desmitiem miljonu euro apmērā. Vienreizējās un regulārās izmaksas galvenokārt ir saistītas ar IT sistēmu izstrādi un darbību. Nodokļu administrācijām radīsies arī izpildes izmaksas. Izmaksu efektivitātes nolūkos dalībvalstis tiek mudinātas cik vien iespējams ieviest digitālu ziņošanu un nodrošināt sistēmu sadarbspēju, arī datu līmenī, starp digitālajām platformām un nodokļu administrācijām.
•Normatīvā atbilstība un vienkāršošana
Priekšlikums ir izstrādāts, lai samazinātu regulatīvo slogu digitālo platformu operatoriem, nodokļu maksātājiem un nodokļu administrācijām. Vēlamais politikas risinājums ir samērīga reakcija uz konstatēto problēmu, jo nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu Līgumu mērķi par labāku iekšējā tirgus darbību bez kropļojumiem. Kopīgie noteikumi faktiski attieksies tikai uz obligāti nepieciešamā kopīgā regulējuma izveidi attiecībā uz ziņošanu par ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālu platformu. Piemēram: i) noteikumi nodrošina, ka nenotiek dubulta ziņošana (t. i., viena vienīga reģistrācijas un ziņošanas vieta); ii) automātiskā informācijas apmaiņa attiecas tikai uz attiecīgajām dalībvalstīm; iii) sankciju piemērošana par noteikumu neievērošanu paliks dalībvalstu suverēnā kontrolē. Turklāt saskaņošana nepārsniedz to, ka tiek nodrošināts, ka kompetentās iestādes saņem informāciju par gūtajiem ienākumiem. Pēc tam dalībvalstis lemj par maksājamo nodokli.
•Pamattiesības
Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Jo īpaši datu elementu kopums, kas nosūtāms nodokļu administrācijām, ir definēts tā, lai aptvertu tikai to datu minimumu, kurš nepieciešams, lai saskaņā ar VDAR pienākumiem atklātu neatbilstīgu nepietiekamu ziņošanu vai neziņošanu.
4.IETEKME UZ BUDŽETU
Skatīt Tiesību akta priekšlikuma finanšu pārskatu.
5.DETALIZĒTS KONKRĒTU PRIEKŠLIKUMA NOTEIKUMU SKAIDROJUMS
Ar šo grozījumu tiek ierosinātas izmaiņas spēkā esošajos noteikumos par informācijas apmaiņu un administratīvo sadarbību, kā arī tiek paplašināta automātiskas informācijas apmaiņas darbības joma, iekļaujot arī informāciju, ko paziņo digitālo platformu operatori. Ziņošanas noteikumi digitālo platformu operatoriem ir balstīti uz ESAO paveikto darbu.
i) Informācijas apmaiņa pēc pieprasījuma
•Prognozējamais svarīgums
5.a pantā ir sniegta prognozējamā svarīguma standarta definīcija, ko piemēro informācijas pieprasījuma gadījumā. Definīcijā ir noteikti standarta elementi un procedūras noteikumi, kas pieprasījuma iesniedzējai iestādei ir jāievēro. Informācijas pieprasījums var attiekties uz vienu vai vairākiem nodokļu maksātājiem, ja tie ir individuāli identificēti.
Kā noteikts 8.a panta 10. punktā, prognozējamā svarīguma standarts nebūtu jāpiemēro, ja informācijas pieprasījums tiek nosūtīts kā turpmāka informācija saistībā ar pārrobežu nolēmumu vai iepriekšējo vienošanos par cenas noteikšanu, par ko ir notikusi informācijas apmaiņa, saskaņā ar Padomes 2015. gada 8. decembra Direktīvu (ES) 2015/2376.
Regulas 17. panta 1. punktu groza, lai precizētu parasto informācijas avotu izmantošanas pilnībā nozīmi. Pirms informācijas pieprasīšanas pieprasījuma iesniedzējai iestādei ir pienākums izmantot pilnīgi visus parastos informācijas avotus, ko tā attiecīgajos apstākļos būtu varējusi izmantot, lai iegūtu pieprasīto informāciju, kā arī izmantot visus pieejamos līdzekļus. Tomēr, ja tādējādi pieprasījuma iesniedzēja iestāde saskaras ar nesamērīgām grūtībām un riskē apdraudēt tās mērķu sasniegšanu, šo pienākumu nepiemēro. Ja pieprasījuma iesniedzēja iestāde nav ievērojusi šo pienākumu, tad pieprasījuma saņēmēja iestāde var atteikties sniegt informāciju.
20. panta 2. punkta grozījums nodrošinās, ka attiecīgi tiek pielāgotas veidlapas informācijas apmaiņai pēc pieprasījuma.
•Grupas pieprasījumi
5.b pants attiecas uz grupas pieprasījumiem saistībā ar informācijas pieprasījumu. Grupas pieprasījumi attiecas uz tādu nodokļu maksātāju grupu, kurus nevar identificēt atsevišķi, bet kurus var aprakstīt ar kopīgu īpašību kopumu. Pieprasījuma rakstura dēļ pieprasītā informācija mainās, ja pieprasījums ir saistīts ar individuālu nodokļu maksātāju. Tādējādi prognozējamā svarīguma standarts, kas definēts 5.a pantā, nav piemērojams. Tā vietā pieprasījuma iesniedzējai iestādei ir jāsniedz pieprasījuma saņēmējai iestādei informācijas kopums, kas ietver i) grupas īpašību visaptverošu aprakstu un ii) paskaidrojumu par piemērojamajiem tiesību aktiem un par faktiem un apstākļiem, kas ir pieprasījuma pamatā.
ii) Automātiska informācijas apmaiņa
•Ienākumu kategorijas
8. panta 1. punktā ir noteiktas ienākumu kategorijas, uz kurām attiecas obligāta automātiska informācijas apmaiņa starp dalībvalstīm. Ienākumu kategorijām, uz kurām attiecas informācijas apmaiņa, pievieno honorārus. Grozījums dalībvalstīm uzliks par pienākumu apmainīties ar citām dalībvalstīm ar visu pieejamo informāciju, bet vismaz par divām ienākumu kategorijām attiecībā uz taksācijas periodiem līdz 2024. gadam un vismaz par četrām ienākumu kategorijām attiecībā uz taksācijas periodiem no 2024. gada, ievērojot 8. panta 3. punktu.
•Uz platformu operatoru ziņošanas noteikumiem attieksies obligātā automātiskā informācijas apmaiņa
8.ac pantā ir noteikta darbības joma un nosacījumi obligātajai automātiskajai apmaiņai ar informāciju, ko platformu operatori paziņos kompetentajai iestādei. Sīki izstrādāti noteikumi ir izklāstīti V pielikumā. Pirmais solis – noteikumi paredz ziņojošajiem platformu operatoriem pienākumu apkopot un pārbaudīt informāciju saskaņā ar pienācīgas pārbaudes procedūrām. Otrais solis – ziņojošajiem platformu operatoriem ir jāsniedz informācija par pārdevējiem, par kuriem jāsniedz ziņojums un kuri izmanto šo platformu, tajā darbojoties, lai pārdotu savas preces, sniegtu pakalpojumus vai ieguldītu un aizdotu kolektīvās finansēšanas kontekstā. Trešais solis ir paziņotās informācijas sniegšana tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, ir rezidents, vai tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā atrodas attiecīgais nekustamais īpašums.
Darbības joma
V pielikuma I iedaļā ir sniegtas definīcijas, kas nosaka ziņošanas noteikumu darbības jomu.
–Kam ir ziņošanas slogs?
Noteikumos ir iekļautas definīcijas par to, kas ir Platforma, Platformas operators un Ziņojošais platformas operators.
Platformas jēdziens neietver programmatūru, kas ļauj vienīgi i) apstrādāt maksājumus, ii) lietotājiem parādīt vai reklamēt Attiecīgo darbību vai iii) novirzīt vai nosūtīt lietotājus uz Platformu.
Ziņojošais platformas operators ir jebkurš platformas operators, kurš ir kādas dalībvalsts rezidents nodokļu vajadzībām vai ir inkorporēts saskaņā ar kādas dalībvalsts tiesību aktiem, vai kura vadības vieta vai pastāvīgā pārstāvniecība ir kādā dalībvalstī (parasti sauktas par “ES platformām”).
Turklāt noteikumu darbības joma ietver arī platformu operatorus, kas neatbilst nevienam no šiem nosacījumiem, bet palīdz attiecīgās darbības veikt pārdevējiem, par kuriem jāsniedz ziņojums un kuri ir rezidenti šīs direktīvas vajadzībām kādā dalībvalstī, vai palīdz saistībā ar tāda nekustamā īpašuma iznomāšanu, kas atrodas kādā dalībvalstī (parasti sauktas par “ārvalstu platformām”). Lai šādas platformas varētu darboties Savienībā, tām ir jāreģistrējas kādā dalībvalstī (t. i., jāveic viena vienīga reģistrācija) saskaņā ar 8.ac panta 4. punktu. V pielikuma IV iedaļas F punktā ir noteikta informācija par reģistrāciju. Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus ierosināto noteikumu īstenošanai un, precīzāk, Ziņojošo platformu operatoru reģistrēšanu un identificēšanu, 8.ac panta 4. punkta trešā daļa piešķir Komisijai īstenošanas pilnvaras pieņemt standarta veidlapu. Minētās pilnvaras izmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.
Platformu operatori, kas Savienībā jau ir identificēti PVN nolūkā, nereģistrējas nevienā citā dalībvalstī, izņemot PVN identifikācijas dalībvalsti.
–Par kādām darbībām ir jāziņo
Attiecīgā darbība ietver nekustamā īpašuma iznomāšanu, individuālo pakalpojumu sniegšanu, preču pārdošanu, jebkura transporta veida iznomāšanu un ieguldījumus un aizdevumus kolektīvās finansēšanas kontekstā.
Attiecīgā darbība neietver darbību, ko veic pārdevējs, kurš darbojas kā Ziņojošā platformas operatora darbinieks.
Individuāls pakalpojums ir pakalpojums, kas ietver ar laiku vai uzdevumu saistītu darbu, kuru veic viens vai vairāki indivīdi, kas darbojas vai nu neatkarīgi, vai kādas Vienības vārdā. Šo pakalpojumu pēc lietotāja pieprasījuma sniedz vai nu tiešsaistē, vai fiziski bezsaistē pēc tam, kad to veikt ir palīdzējusi platforma.
–Par kā darbībām ir jāziņo
Pārdevējs ir platformas lietotājs, kas ir reģistrēts platformā un veic kādu no Attiecīgajām darbībām. Valdības vienības netiek uzskatītas par Pārdevējiem.
Aktīvs pārdevējs ir jebkurš pārdevējs, kas veicis Attiecīgo darbību pārskata periodā.
Pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, ir jebkurš Aktīvs pārdevējs, kuram pārskata periodā i) galvenā adrese ir bijusi kādā dalībvalstī vai ii) kādā dalībvalstī ir ticis piešķirts NMIN vai PVN identifikācijas numurs, vai iii) ja Pārdevējs ir vienība, tam ir bijusi pastāvīga pārstāvniecība kādā dalībvalstī, Šajā direktīvā Pārdevēju, par kuru jāsniedz ziņojums un kurš atbilst kādam no uzskaitītajiem nosacījumiem, uzskata par kādas dalībvalsts rezidentu.
Turklāt jebkurš Aktīvs pārdevējs, kas pārskata periodā ir iznomājis nekustamo īpašumu, kurš atrodas kādā dalībvalstī, arī ir Pārdevējs, par ko jāsniedz ziņojums.
Ir jāziņo tikai par Pārdevēja, par kuru jāsniedz ziņojums, darbībām.
Pienācīgas pārbaudes procedūras
Ziņojošie platformu operatori veic pienācīgas pārbaudes procedūras, kas noteiktas pielikuma II iedaļā, lai identificētu Pārdevējus, par kuriem jāsniedz ziņojums.
II iedaļas B punktā ir noteikta konkrēta informācija, kas Ziņojošajam platformas operatoram ir jāapkopo par Pārdevēju, par kuru jāsniedz ziņojums. Lai pārliecinātos par NMIN vai PVN identifikācijas numura derīgumu, Ziņojošajam platformas operatoram jāpārbauda apkopotā informācija, izmantojot visu informāciju un dokumentus, kas Ziņojošajam platformas operatoram pieejami tā reģistros, kā arī jebkuru elektronisku saskarni, kuru bez maksas darījusi pieejama kāda dalībvalsts vai Savienība. Alternatīvi Ziņojošais platformas operators var tieši apstiprināt Pārdevēja identitāti un dzīvesvietu, izmantojot elektroniskās identifikācijas pakalpojumu, ko dara pieejamu dalībvalsts vai Savienība.
Ziņojošais platformas operators uzskata, ka Pārdevējs ir rezidents tā Galvenās adreses dalībvalstī. Ja tā atšķiras no Pārdevēja Galvenās adreses dalībvalsts, Ziņojošais platformas operators uzskata Pārdevēju par rezidentu arī NMIN vai PVN identifikācijas numura izdošanas dalībvalstī vai dalībvalstī, kurā Pārdevējam ir pastāvīga pārstāvniecība. Ja Ziņojošais platformas operators izmanto elektroniskās identifikācijas pakalpojumu, kuru darījusi pieejamu kāda dalībvalsts vai Savienība, tad tiek uzskatīts, ka Pārdevējs ir rezidents katrā dalībvalstī, ko šāds elektroniskās identifikācijas pakalpojums apstiprina.
Ziņojošais platformas operators apkopo vajadzīgo informāciju, to pārbauda un nodrošina tās pieejamību līdz pārskata perioda 31. decembrim.
Ziņojošais platformas operators var paļauties uz pienācīgas pārbaudes procedūrām, kas veiktas iepriekšējos Pārskata periodos, ja i) pieprasītā informācija ir apkopota vai pārbaudīta pēdējo 36 mēnešu laikā un ii) tam nav iemesla apzināties, ka apkopotā informācija ir kļuvusi neuzticama vai nepareiza.
Ziņojošais platformas operators var noteikt citu Platformas operatoru vai kādu trešo personu, kas uzņemas pienākumus attiecībā uz pienācīgas pārbaudes procedūrām.
Ziņošana kompetentajai iestādei
Apkopoto un pārbaudīto informāciju paziņo viena mēneša laikā pēc tā Pārskata perioda beigām, kurā Pārdevējs ir identificēts kā Pārdevējs, par ko jāsniedz ziņojums. Ziņošana notiek tikai vienā vienīgā dalībvalstī (t. i., viena ziņošana). Ziņojošais platformas operators, kas ir “ES platforma”, ziņo tajā dalībvalstī, kurā tas atbilst kādam no I iedaļas A punkta 3. apakšpunkta a) punktā minētajiem nosacījumiem. Ja Ziņojošais platformas operators izpilda kādu no šiem nosacījumiem vairāk nekā vienā dalībvalstī, viņš izraugās vienu dalībvalsti, kurai sniedz ziņojumu. Ziņojošais platformas operators, kas ir “ārvalstu platforma”, ziņo tajā dalībvalstī, kurā tas ir reģistrēts saskaņā ar 8.ac panta 4. punktu.
Informāciju par Atlīdzību un citām summām paziņo par to Pārskata perioda ceturksni, kurā šī Atlīdzība izmaksāta vai kreditēta. Atlīdzības definīcija neietver maksas, komisijas maksas vai nodokļus, ko ietur vai iekasē Ziņojošā platforma.
Saskaņā ar grozīto 25. panta 3. punktu Ziņojošajiem platformu operatoriem ir jāinformē katrs attiecīgais indivīds, ka informācija par šo indivīdu tiks apkopota un paziņota iestādēm saskaņā ar šo direktīvu, un jāsniedz visa informācija, kas datu pārziņiem ir jāsniedz saskaņā ar VDAR. Platformu operatoriem katram indivīdam ir jāsniedz visa informācija un jebkurā gadījumā pirms tās paziņošanas. Tas neskar datu subjekta tiesības saskaņā ar VDAR.
Automātiska apmaiņa ar Platformu operatoru paziņoto informāciju
To dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kurās ziņošana veikta, Platformu operatoru paziņotā informācija jāpaziņo tām dalībvalstīm, kurās Pārdevējs, par ko jāsniedz ziņojums, ir rezidents V pielikuma I iedaļas B punkta 3. apakšpunkta nozīmē un/vai kurās atrodas nekustamais īpašums. 8.ac panta 2. punktā ir noteikts, kādu informāciju minētajām dalībvalstīm ziņo.
Apmaiņa notiks 2 mēnešu laikā pēc pārskata perioda beigām.
Šāda savlaicīga informācijas apmaiņa sniegs nodokļu iestādēm pilnīgu informācijas kopumu, lai varētu sagatavot iepriekš aizpildītus gada nodokļu aprēķinus.
Automātiska informācijas apmaiņa notiks elektroniski izmantojot ES kopējo sakaru tīklu (CCN) un Komisijas izstrādātu XML shēmu.
Efektīva īstenošana un pārdevēju kontu slēgšana
Ja Pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, nesniedz prasīto informāciju pēc diviem atgādinājumiem, tad Ziņojošajam platformas operatoram ir jāslēdz šāda Pārdevēja konts un jānovērš tas, ka Pārdevējs atkārtoti reģistrējas Platformā sešu mēnešu periodā, vai jāietur Atlīdzības maksājums Pārdevējam (IV iedaļas A punkts).
Efektīvas valsts līmeņa sankcijas par noteikumu neievērošanu
Regulas 25.a pants par sankcijām ir grozīts, lai iekļautu informāciju, ko Platformu operatori ziņo saskaņā ar 8.ac pantu. Tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis paredz sankcijas, ko piemēro gadījumos, kad netiek ievēroti šajā direktīvā noteiktie pienākumi. Paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un atturošas.
iii) Administratīvā sadarbība
•Dalībvalsts ierēdņu klātbūtne procedūrā citā dalībvalstī
Ar 11. panta 1. punkta grozījumu pieprasījuma saņēmējai kompetentajai iestādei tiek ieviests pienākums atbildēt uz pieprasījumu par citas dalībvalsts ierēdņa klātbūtni procedūrā. Atbildes sniegšanas termiņš ir 30 dienas, kuru laikā pieprasījuma iesniedzējai iestādei apstiprina savu piekrišanu vai pamato atteikumu.
Grozītajā 11. panta 2. punktā ir paredzēta iespēja izjautāt indivīdus un izskatīt oficiālus dokumentus, neņemot vērā pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību aktos noteiktus ierobežojumus. Pievienota arī iespēja piedalīties administratīvās procedūrās, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, lai iekļautu jaunos saziņas veidus.
•Vienlaicīgas pārbaudes
12. panta 3. punkts tiek grozīts, lai noteiktu 30 dienu termiņu, kurā pieprasījuma saņēmējām iestādēm ir jāatbild uz vienlaicīgas pārbaudes ieteikumu.
•Kopīgas revīzijas
Direktīvai pievieno IIa iedaļu, lai noteiktu nepārprotamu un skaidru tiesisko regulējumu tādu revīziju veikšanai, kas kopīgas divām vai vairākām dalībvalstīm.
Direktīvas 12.a panta 1. punktā tiek definēts, kas ir kopīga revīzija: administratīva procedūra, ko kopīgi veic divu vai vairāku dalībvalstu kompetentās iestādes. Iesaistīto dalībvalstu kompetentās iestādes iepriekš saskaņotā un koordinētā veidā izskata lietu, kas saistīta ar vienu vai vairākām personām, attiecībā uz kurām tām ir kopīgas vai papildinošas intereses.
Pieprasījums veikt kopīgu revīziju
–Ja to pieprasa kādas dalībvalsts kompetentā iestāde
Direktīvas 12.a panta 2. punktā ir izskatīta situācija, kad kādas dalībvalsts kompetentā iestāde pieprasa citas dalībvalsts kompetentajai iestādei kopīgi veikt revīziju. Pieprasījuma saņēmēja iestāde atbild uz pieprasījumu 30 dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.
Pieprasījumu var noraidīt pamatotu iemeslu dēļ. Neizsmeļošs noraidījuma iemeslu saraksts sniegts 12.a panta 3. punktā.
–Ja to pieprasa kāda persona
Direktīvas 12.a panta 4. punktā ir izskatīta situācija, kad kāda persona pieprasa divu vai vairāku dalībvalstu kompetentajām iestādēm kopīgi veikt revīziju. Pieprasījuma saņēmējām iestādēm ir jāatbild uz pieprasījumu 30 dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.
Pieprasījumu var noraidīt, un noraidījuma iemesli jāpaziņo pieprasījuma iesniedzējai personai.
Jēdziens “persona” ir definēts Direktīvas 2011/16/ES 3. pantā.
Direktīvas 12.a panta 5. punktā ir precizēts, ka saistībā ar kopīgu revīziju nevajadzētu atteikt apmaiņu ar informāciju, kas attiecas uz komerciāliem, rūpnieciskiem vai dienesta noslēpumiem vai komercprocesu, vai informāciju, kuras izpaušana būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai. Tomēr šādai informācijai, ar kuru apmainās, būtu jāpaliek konfidenciālai starp iesaistītajām kompetentajām iestādēm, un tā nebūtu jāizpauž trešām personām.
Direktīvas 12.a panta 6. punktā noteikts, ka kopīgo revīziju veic saskaņā ar procesuālo vienošanos, ko piemēro dalībvalstī, kurā notiek revīzijas darbības. Kopīgajā revīzijā savāktie pierādījumi būtu savstarpēji jāatzīst visām iesaistītās(-o) dalībvalsts(-u) kompetentajām iestādēm.
Direktīvas 12.a panta 10. punkts attiecas uz valodu lietojumu kopīgās revīzijās, un tajā precizēts, ka par to vienojas iesaistītās dalībvalstis.
Galīgais ziņojums
Direktīvas 12.a panta 7. punktā ir noteikts iesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu pienākums vienoties par lietas faktiem un apstākļiem un dalībvalstu kompetentās iestādes tiek aicinātas censties panākt vienošanos par to, kā interpretēt revidētās(-o) personas(-u) nodokļa maksātāja statusu. Kopīgās revīzijas secinājumi ir jāizklāsta galīgajā ziņojumā. Kopīgās revīzijas galīgajam ziņojumam vajadzētu būt tādam juridiskajam spēkam, kas ir līdzvērtīgs attiecīgajiem valsts instrumentiem, kuri revīzijas rezultātā tiek izdoti iesaistītajās dalībvalstīs.
Saskaņā ar 12.a panta 9. punktu kopīgās revīzijas un galīgā ziņojuma rezultāti būtu jāpaziņo revidētajai(-ām) personai(-ām) 30 dienu laikā pēc galīgā ziņojuma izdošanas.
Attiecīgi pielāgojumi
Direktīvas 12.a panta 8. punktā dalībvalstīm ir noteikts pienākums, saskaņā ar kuru, transponējot direktīvu, dalībvalstīm ir jānodrošina tiesiskais regulējums, kas tām ļauj veikt attiecīgus pielāgojumus.
iv) Citi noteikumi
•Informācijas, ar ko apmainās, izmantošana
Direktīvas 16. panta 1. punkts tiek grozīts, lai precizētu, ka informāciju, ar ko apmainās saskaņā ar šo direktīvu, var izmantot PVN un citu netiešo nodokļu administrēšanai, aprēķināšanai un izpildei.
•Izvērtējuma rezultātu obligāta paziņošana
Direktīvas 23. panta 2. punkts tiek grozīts, lai dalībvalstīm uzliktu pienākumu savā jurisdikcijā pārbaudīt un izvērtēt saskaņā ar direktīvu notikušās administratīvās sadarbības efektivitāti un katru gadu paziņot Komisijai šā izvērtējuma rezultātus.
•Informācijas apmaiņas apturēšana
Direktīvas 25. panta 5. punkts ļauj dalībvalstīm mazināt datu aizsardzības pārkāpumu riskus informācijas apmaiņas kontekstā. Persondatu aizsardzības pārkāpuma gadījumā dalībvalstu kompetentās iestādes kā kopīgi datu pārziņi var nolemt lūgt Komisiju apturēt informācijas apmaiņu ar dalībvalsti(-īm), kurā(-s) pārkāpums noticis.
Komisija atjauno informācijas apmaiņas procesu pēc tam, kad kompetentās iestādes ir lūgušas Komisiju atsākt informācijas apmaiņu atbilstīgi šai direktīvai ar dalībvalsti, kurā pārkāpums noticis.
Šāda apturēšana papildina VDAR prasītos pasākumus, lai novērstu datu aizsardzības pārkāpumus.
2020/0148 (CNS)
Priekšlikums
PADOMES DIREKTĪVA,
ar ko groza Padomes Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 113. un 115. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
tā kā:
1)Lai ņemtu vērā jaunas Savienības iniciatīvas nodokļu pārredzamības jomā, Padomes Direktīvā 2011/16/ES pēdējos gados ir izdarīta virkne grozījumu. Ar šīm izmaiņām galvenokārt tika ieviesti ziņošanas pienākumi, kam sekoja paziņošana citām dalībvalstīm saistībā ar finanšu kontiem, iepriekšējiem pārrobežu nolēmumiem un iepriekšējām vienošanās par cenas noteikšanu, pārskatiem par katru valsti un ziņojamām pārrobežu shēmām. Tādējādi šie grozījumi paplašināja automātiskās informācijas apmaiņas darbības jomu. Nodokļu iestāžu rīcībā tagad ir plašāks sadarbības instrumentu kopums, lai atklātu un apkarotu krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu.
2)Pēdējos gados Komisija ir uzraudzījusi Direktīvas 2011/16/ES piemērošanu un 2019. gadā ir pabeigusi tās izvērtēšanu. Lai gan ir veikti būtiski uzlabojumi automātiskās informācijas apmaiņas jomā, joprojām ir jāuzlabo spēkā esošie noteikumi, kas attiecas uz visiem informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības veidiem.
3)Saskaņā ar Direktīvas 2011/16/ES 5. pantu pieprasījuma saņēmējai iestādei pēc pieprasījuma iesniedzējas iestādes pieprasījuma ir jāpaziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei visa informācija, kura ir tās rīcībā vai kuru tā iegūst administratīvā procedūrā un kura ir prognozējami svarīga, lai pārvaldītu un izpildītu dalībvalstu iekšzemes tiesību aktus attiecībā uz nodokļiem, kas ietilpst minētās direktīvas darbības jomā. Lai nodrošinātu informācijas apmaiņas efektivitāti un novērstu nepamatotus pieprasījumu atteikumus, kā arī lai nodrošinātu juridisko skaidrību un noteiktību gan nodokļu administrācijām, gan nodokļu maksātājiem, būtu skaidri jānosaka prognozējamā svarīguma standarts. Šajā kontekstā būtu arī jāprecizē, ka prognozējamā svarīguma standarts nebūtu jāpiemēro papildu informācijas pieprasījumiem pēc informācijas apmaiņas saskaņā ar Direktīvas 2011/16/ES 8.a pantu saistībā ar iepriekšēju pārrobežu nolēmumu vai iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu.
4)Ņemot vērā nodokļu administrāciju praktisko pieredzi, dažkārt ir nepieciešams nosūtīt informācijas pieprasījumus, kas attiecas uz tādu nodokļu maksātāju grupām, kurus nevar identificēt individuāli, bet kurus drīzāk var aprakstīt vienīgi ar kopīgu īpašību kopumu. Ņemot to vērā, ir jādod nodokļu administrācijām iespēja informācijas saņemšanai veikt grupas pieprasījumus.
5)Ir svarīgi, lai dalībvalstis apmainītos ar informāciju, kas saistīta ar ienākumiem, kuri gūti no intelektuālā īpašuma, jo šajā jomā bieži notiek peļņas novirzīšana sakarā ar to, ka pamatā esošie aktīvi ir ļoti mobili. Tādēļ, lai uzlabotu cīņu pret krāpšanu nodokļu jomā, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, starp ienākumu kategorijām, uz kurām attiecas obligāta automātiska informācijas apmaiņa, būtu jāiekļauj autoratlīdzība.
6)Pēdējos gados ir strauji pieaugusi ekonomikas digitalizācija. Tas rada arvien vairāk sarežģītu situāciju, kas saistītas ar izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Ar digitālo platformu operatoru izmantošanu piedāvāto pakalpojumu pārrobežu dimensija ir radījusi sarežģītu vidi, kurā var būt sarežģīti izpildīt nodokļu noteikumus un nodrošināt nodokļu saistību izpildi. Nodokļu saistību izpilde nav optimāla, un neziņoto ienākumu vērtība ir ievērojama. Dalībvalstu nodokļu administrācijām nav pietiekamas informācijas, lai pareizi novērtētu un kontrolētu to valstī gūtos bruto ienākumus no komercdarbības, kas veikta ar digitālo platformu starpniecību. Tas ir īpaši problemātiski, ja ienākumu vai ar nodokli apliekamās summas plūsma notiek, izmantojot platformas, kas veic uzņēmējdarbību citā jurisdikcijā.
7)Nodokļu administrācijas bieži pieprasa informāciju no digitālo platformu operatoriem. Tas platformu operatoriem rada ievērojamas administratīvās un atbilstības nodrošināšanas izmaksas. Tajā pašā laikā dažas dalībvalstis ir uzlikušas vienpusēju ziņošanas pienākumu, kas rada papildu administratīvo slogu platformu operatoriem, jo tiem ir jāievēro daudzi valsts ziņošanas standarti. Tādēļ būtu svarīgi, lai visā iekšējā tirgū tiktu piemērots standartizēts ziņošanas pienākums.
8)Ņemot vērā to, ka lielākoties digitālajās platformās darbojošos pārdevēju ienākumu vai apliekamo summu plūsma šķērso robežas, ar attiecīgo darbību saistītās informācijas paziņošana sniegtu papildu pozitīvus rezultātus, ja to paziņotu arī dalībvalstīm, kuras būtu tiesīgas aplikt ar nodokli nopelnītos ienākumus. Automātiskā informācijas apmaiņa starp nodokļu iestādēm ir jo īpaši būtiska, lai nodrošinātu informāciju, kas šīm iestādēm ir vajadzīga, lai tās varētu pienācīgi aprēķināt iekasējamo ienākuma nodokli un PVN.
9)Lai nodrošinātu iekšējā tirgus pareizu darbību, ziņošanas noteikumiem vajadzētu būt efektīviem, bet vienkāršiem. Atzīstot grūtības konstatēt nodokļa iekasējamības gadījumus, kas rodas, veicot komercdarbību, kuru veikt palīdz digitālās platformas, un ņemot vērā arī papildu administratīvo slogu, ar ko šādā gadījumā būtu jāsaskaras nodokļu administrācijām, ir jānosaka ziņošanas pienākums platformu operatoriem. Platformu operatori var labāk apkopot un pārbaudīt vajadzīgo informāciju par visiem pārdevējiem, kas darbojas konkrētā platformā un to izmanto.
10)Ņemot vērā to, ka komercdarbībā digitālās platformas plaši izmanto gan fiziskas personas, gan vienības, ir būtiski nodrošināt, ka informācija ir ziņojama neatkarīgi no pārdevēja juridiskā statusa. Tomēr būtu jāparedz izņēmums attiecībā uz valdības vienībām, uz kurām nebūtu jāattiecina ziņošanas pienākums.
11)Ziņojot par ienākumiem, kas gūti no šādām darbībām, nodokļu administrācijām būtu jāgūst visaptverošs informācijas kopums, kas vajadzīgs, lai pareizi aprēķinātu iekasējamo ienākuma nodokli.
12)Vienkāršošanas un saistību izpildes atbilstības nodrošināšanas izmaksu mazināšanas labad būtu saprātīgi prasīt, lai platformu operatori ziņo par ienākumiem, ko pārdevēji guvuši, izmantojot platformu, vienā vienīgā dalībvalstī.
13)Ņemot vērā digitālo platformu digitālo raksturu un elastību, ziņošanas pienākums būtu jāattiecina arī uz tiem platformu operatoriem, kuri veic komercdarbību Savienībā, bet kuri nav nedz kādas dalībvalsts rezidenti nodokļu vajadzībām, nedz tur ir inkorporēti vai tiek pārvaldīti, nedz arī kuriem tur ir pastāvīga pārstāvniecība. Tas nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus starp platformām un novērstu negodīgu konkurenci. Lai to veicinātu, būtu jānosaka prasība ārvalstu platformām, kas vēlas darboties iekšējā tirgū, reģistrēties un ziņot vienā vienīgā dalībvalstī.
14)Ņemot vērā digitalizētās ekonomikas attīstības tendences, ziņošanai par komercdarbību būtu jāietver nekustamā īpašuma iznomāšana, individuālie pakalpojumi, preču pārdošana, jebkura transporta veida iznomāšana un ieguldījumi un aizdevumi kolektīvās finansēšanas kontekstā. Darbībām, ko veic pārdevējs, kurš darbojas kā platformas operatora darbinieks, nebūtu jāietilpst ziņošanas darbības jomā.
15)Mērķi – novērst izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu – varētu nodrošināt, prasot digitālo platformu operatoriem ziņot par ienākumiem, kas gūti, izmantojot platformas, agrīnā posmā, pirms valstu nodokļu iestādes veic savus ikgadējos nodokļu aprēķinus. Lai atvieglotu dalībvalstu nodokļu iestāžu darbu, ar paziņoto informāciju būtu jāapmainās viena mēneša laikā pēc tās paziņošanas. Lai atvieglotu automātisko informācijas apmaiņu un veicinātu efektīvu resursu izmantošanu, informācijas apmaiņa būtu jāveic elektroniski, izmantojot esošo kopējo sakaru tīklu (CCN), ko izveidojusi Savienība.
16)Komisijas veiktais Direktīvas 2011/16/ES izvērtējums liecināja, ka ir pastāvīgi jāuzrauga minētās direktīvas un valsts transponēšanas noteikumu, kuri ļauj piemērot minēto direktīvu, piemērošanas efektivitāte. Lai Komisija arī turpmāk varētu pienācīgi uzraudzīt un izvērtēt, cik efektīva ir automātiskā informācijas apmaiņa atbilstīgi Direktīvai 2011/16/ES, dalībvalstīm vajadzētu būt pienākumam ik gadu ziņot Komisijai statistiku par šādu informācijas apmaiņu.
17)Ir jāstiprina Direktīvā 2011/16/ES paredzētie mehānismi attiecībā uz vienas dalībvalsts nodokļu administrācijas ierēdņu klātbūtni citas dalībvalsts teritorijā un vienlaicīgu pārbaužu veikšanu divās vai vairākās dalībvalstīs, lai nodrošinātu šo mehānismu efektīvu piemērošanu. No tā izriet, ka atbildes uz pieprasījumiem par citas dalībvalsts ierēdņu klātbūtni un par vienlaicīgām pārbaudēm būtu jāsniedz noteiktā termiņā. Ja ārvalstu ierēdņi administratīvās procedūras laikā atrodas citas dalībvalsts teritorijā vai piedalās, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, viņiem būtu jāļauj tieši izjautāt indivīdus un izskatīt oficiālus dokumentus.
18)Dalībvalstij, kas plāno veikt vienlaicīgu pārbaudi, par savu nodomu jāpaziņo pārējām attiecīgajām dalībvalstīm. Lai gan katras attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei ir pienākums atbildēt uz šo ieteikumu, ir svarīgi nodrošināt, lai atbilde tiktu sniegta samērīgā termiņā. Tāpēc katras attiecīgās dalībvalsts kompetentajai iestādei būtu jāatbild uz ieteikumu 30 dienu laikā no tā saņemšanas.
19)Daudzpusējas kontroles, kuras veic ar programmas “Fiscalis 2020” atbalstu, kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1286/2013, ir parādījušas ieguvumus, ko sniedz viena vai vairāku nodokļu maksātāju, attiecībā uz kuriem divām vai vairākām Savienības dalībvalstu nodokļu administrācijām ir kopīgas vai papildinošas intereses, koordinēta kontrole. Tā kā nav skaidra juridiskā pamata kopīgu revīziju veikšanai, šādas kopīgas darbības pašlaik tiek veiktas, apvienojot Direktīvas 2011/16/ES noteikumus par ārvalstu ierēdņu klātbūtni citu dalībvalstu teritorijā un vienlaicīgām pārbaudēm. Tomēr daudzos gadījumos šī prakse ir izrādījusies nepietiekama, un tai trūkst juridiskās skaidrības un noteiktības.
20)Dalībvalstīm būtu jāpieņem skaidrs un efektīvs tiesiskais regulējums, lai to nodokļu iestādes varētu veikt kopīgas revīzijas attiecībā uz personām, kas veic pārrobežu darbību. Kopīgas revīzijas ir administratīvas procedūras, kuras kopīgi veic divu vai vairāku dalībvalstu kompetentās iestādes, lai izskatītu lietu, kas saistīta ar vienu vai vairākām personām, attiecībā uz kurām šīm dalībvalstīm ir kopīgas vai papildinošas intereses. Kopīgām revīzijām var būt svarīga nozīme, lai veicinātu labāku iekšējā tirgus darbību. Kopīgas revīzijas būtu jāstrukturē tā, lai ar skaidriem procesuālajiem noteikumiem nodrošinātu juridisko noteiktību nodokļu maksātājiem, tostarp lai mazinātu nodokļu dubultās uzlikšanas risku.
21)Lai nodrošinātu procesa efektivitāti, atbildes uz pieprasījumiem veikt kopīgas revīzijas būtu jāsniedz noteiktā termiņā. Pieprasījumu noraidīšana būtu pienācīgi jāpamato. Kopīgai revīzijai būtu jāpiemēro tās dalībvalsts procesuālie noteikumi, kurā attiecīgā revīzija notiek. Tādējādi kopīgā revīzijā savāktie pierādījumi būtu savstarpēji jāatzīst visām iesaistītajām dalībvalstīm. Ir vienlīdz svarīgi, lai kompetentās iestādes vienotos par lietas faktiem un apstākļiem un censtos panākt vienošanos par to, kā interpretēt revidētās(-o) personas(-u) nodokļa maksātāja statusu. Lai nodrošinātu, ka kopīgas revīzijas rezultātus var īstenot iesaistītajās dalībvalstīs, galīgajam ziņojumam vajadzētu būt līdzvērtīgam juridiskajam spēkam kā attiecīgajiem valsts instrumentiem, kas revīzijas rezultātā tiek izdoti iesaistītajās dalībvalstīs. Vajadzības gadījumā dalībvalstīm būtu jānodrošina tiesiskais regulējums attiecīgu pielāgojumu veikšanai.
22)Atzīstot, ka kopīgas revīzijas balstās uz iesaistīto dalībvalstu kompetento iestāžu savstarpēju uzticēšanos, saistībā ar kopīgu revīziju nevajadzētu atteikt apmaiņu ar informāciju, kas attiecas uz komerciāliem, rūpnieciskiem vai dienesta noslēpumiem vai komercprocesu, vai informāciju, kuras izpaušana būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai. Tomēr šādai informācijai, ar kuru apmainās, būtu jāpaliek konfidenciālai, un tā nebūtu jāizpauž trešām personām.
23)Ir svarīgi arī nodrošināt efektīvu informācijas apmaiņu pēc pieprasījuma un sadarbību starp kompetentajām iestādēm. Tāpēc kompetentajām iestādēm, kas saņem informāciju saskaņā ar Direktīvas 2011/16/ES 5. vai 9. pantu, vajadzētu būt pienākumam sniegt atsauksmes kompetentajai iestādei, kas šādu informāciju sniegusi, par visu informācijas apmaiņu pēc pieprasījuma 30 dienu laikā pēc tam, kad ir zināms pieprasītās informācijas izmantošanas rezultāts.
24)Ir svarīgi, lai informācija, kas paziņota saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES, principā tiktu izmantota, lai aprēķinātu, administrētu un izpildītu nodokļus, uz kuriem attiecas minētās direktīvas materiālā piemērošanas joma. Pamatojoties uz šo pieņēmumu un ņemot vērā PVN nozīmi iekšējā tirgus darbībā, ir lietderīgi precizēt, ka dalībvalstu starpā paziņoto informāciju var izmantot arī PVN un citu netiešo nodokļu aprēķināšanai, administrēšanai un izpildei.
25)Ir būtiski efektīvi aizsargāt persondatus, ar kuriem dalībvalstis apmainās saskaņā ar Direktīvu 2011/16/ES. Ja vienā vai vairākās dalībvalstīs notiek persondatu aizsardzības pārkāpums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 4. panta 12. punkta nozīmē, dalībvalstīm kā datu kopīgiem pārziņiem būtu jāizlemj, vai pārkāpuma dēļ ir jāaptur informācijas apmaiņa ar dalībvalsti(-īm), kurā(-s) pārkāpums noticis, un vai Komisija kā apstrādātāja būtu jālūdz apturēt šādu apmaiņu. Apturēšanai būtu jāilgst līdz brīdim, kad dalībvalstis lūdz Komisiju atkal atsākt informācijas apmaiņu atbilstīgi Direktīvai 2011/16/ES ar dalībvalsti, kurā pārkāpums noticis.
26)Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus Direktīvas 2011/16/ES īstenošanai un jo īpaši automātisko informācijas apmaiņu starp nodokļu iestādēm, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai pieņemt standarta veidlapu ar ierobežotu skaitu elementu, tostarp valodu lietojuma kārtību. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011.
27)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725 42. pantu ir notikusi apspriešanās ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju.
28)Jebkādai persondatu apstrādei, ko veic saskaņā ar šo direktīvu, ir jāatbilst Regulai (ES) 2016/679 un Regulai (ES) 2018/1725.
29)Šajā direktīvā ir ievērotas pamattiesības un ievēroti principi, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
30)Dalībvalstis nevar pietiekami labi sasniegt šīs direktīvas mērķi, proti, efektīvu administratīvo sadarbību starp dalībvalstīm saskaņā ar nosacījumiem, kas ir saderīgi ar iekšējā tirgus pienācīgu darbību. Tās mērķa – uzlabot sadarbību starp nodokļu administrācijām – sasniegšanai ir vajadzīgi vienoti noteikumi, kas var būt efektīvi pārrobežu situācijās, un tādējādi tas ir labāk sasniedzams Savienības līmenī. Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.
31)Tāpēc Direktīva 2011/16/ES būtu attiecīgi jāgroza,
IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Direktīvu 2011/16/ES groza šādi:
1)direktīvas 3. panta 9) punktu groza šādi:
a)punkta pirmās daļas a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“a)direktīvas 8. panta 1. punktā un 8.a, 8.aa, 8.ab un 8.ac pantā – iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana citai dalībvalstij bez iepriekšēja pieprasījuma iepriekš noteiktos regulāros intervālos.”;
b)punkta pirmās daļas c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“c)pārējos šīs direktīvas noteikumos, izņemot 8. panta 1. un 3.a punktu un 8.a, 8.aa un 8.ac pantu, – tādas iepriekš noteiktas informācijas sistemātiska paziņošana, kas paredzēta šīs daļas a) un b) apakšpunktā.”;
c)punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
“Direktīvas 8. panta 3.a un 7.a punkta, 21. panta 2. punkta un 25. panta 2. un 3. punkta kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar I pielikumā iekļautajām definīcijām. Direktīvas 8.aa panta un III pielikuma kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar III pielikumā iekļautajām definīcijām. Direktīvas 8.ac panta un V pielikuma kontekstā jebkuram ar lielo sākuma burtu rakstītajam terminam ir tāda nozīme, kāda tam piešķirta saskaņā ar V pielikumā iekļautajām definīcijām;”;
2)direktīvā iekļauj šādus pantus:
“5.a pants
Prognozējamais svarīgums
1.Attiecībā uz 5. pantā minēto pieprasījumu pieprasīto informāciju uzskata par prognozējami svarīgu, ja pieprasījuma iesniedzēja iestāde pieprasījuma iesniegšanas brīdī uzskata, ka saskaņā ar tās tiesību aktiem ir pamatota iespēja, ka pieprasītā informācija attiecas uz viena vai vairāku nodokļu maksātāju (neatkarīgi no tā, vai tie identificēti pēc vārda vai kā citādi) nodokļu lietām un ir pamatota izmeklēšanas vajadzībām.
2.Lai pierādītu pieprasītās informācijas prognozējamo svarīgumu, pieprasījuma iesniedzēja kompetentā iestāde sniedz pieprasījuma saņēmējai iestādei pamatojošu informāciju, jo īpaši par nodokļu mērķi, saistībā ar kuru informācija tiek pieprasīta, un par iemesliem, kas norāda uz to, ka pieprasītā informācija ir pieprasījuma saņēmējas iestādes rīcībā vai ka tā ir pieprasījuma saņēmējas iestādes jurisdikcijā esošas personas rīcībā vai kontrolē.
5.b pants
Grupas pieprasījumi
Pieprasījums, kas minēts 5. pantā, var attiekties uz tādu nodokļu maksātāju grupu, kurus nevar identificēt atsevišķi pēc vārda vai kā citādi, bet kurus var aprakstīt vienīgi ar kopīgu īpašību kopumu.
Šādos gadījumos pieprasījuma iesniedzēja kompetentā iestāde sniedz pieprasījuma saņēmējai iestādei šādu informāciju:
a)grupas kopīgo īpašību visaptverošs apraksts un
b)paskaidrojums par piemērojamajiem tiesību aktiem un faktiem, saskaņā ar kuriem ir pamats uzskatīt, ka grupas nodokļu maksātāji nav ievērojuši piemērojamos tiesību aktus, tostarp par faktiem un apstākļiem, kas saistīti ar tādas trešās personas iesaistīšanos, kura aktīvi veicinājusi grupā ietilpstošo nodokļu maksātāju iespējamu neatbilstību tiesību aktiem.”;
3)direktīvas 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2.Direktīvas 5. pantā minētajā pieprasījumā var būt iekļauts pamatots administratīvās procedūras pieprasījums. Ja pieprasījuma saņēmēja iestāde uzskata, ka administratīva procedūra nav vajadzīga, tā nekavējoties paziņo pieprasījuma iesniedzējai iestādei attiecīgos iemeslus.”;
4)direktīvas 8. pantu groza šādi:
a)panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem:
“1.Katras dalībvalsts kompetentā iestāde ar automātisku informācijas apmaiņu paziņo jebkuras citas dalībvalsts kompetentajai iestādei visu informāciju, kas ir pieejama par minētās citas dalībvalsts rezidentiem; minētā informācija ir par šādām konkrētām ienākumu un kapitāla kategorijām, kā tās saprot saskaņā ar tās dalībvalsts tiesību aktiem, kura paziņo šo informāciju:
a)ienākumi no nodarbinātības;
b)direktoru atalgojumi;
c)dzīvības apdrošināšanas produkti, kas nav reglamentēti ar citiem Savienības juridiskiem instrumentiem par informācijas apmaiņu un ar citiem līdzīgiem pasākumiem;
d)pensijas;
e)īpašumtiesības un ienākumi no nekustamā īpašuma;
f)autoratlīdzības.
Attiecībā uz taksācijas periodiem, kas sākas 2023. gada 1. janvārī vai pēc šā datuma, pirmajā daļā minētajā informācijā iekļauj rezidences dalībvalsts nodokļu maksātāja identifikācijas numuru (NMIN).
Dalībvalstis katru gadu informē Komisiju par vismaz divām pirmajā daļā minētajām ienākumu un kapitāla kategorijām, attiecībā uz kurām tās paziņo informāciju par citas dalībvalsts rezidentiem.
2.Dalībvalstis līdz 2023. gada 1. janvārim informē Komisiju par vismaz četrām 1. punktā uzskaitītajām kategorijām, attiecībā uz kurām katras dalībvalsts kompetentā iestāde, veicot automātisku informācijas apmaiņu, paziņo jebkuras citas dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju par šīs citas dalībvalsts rezidentiem. Informācija attiecas uz taksācijas periodiem, kas sākas 2024. gada 1. janvārī vai pēc šā datuma.”;
b)panta 3. punkta otro daļu svītro;
c)panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
“6.Informācijas paziņošana saskaņā ar 1. un 3.a punktu notiek ik gadu deviņu mēnešu laikā pēc tā kalendārā gada vai cita attiecīgā ziņošanas perioda beigām, uz kuru attiecas informācija.”;
5)direktīvas 8.a pantu groza šādi:
a)panta 5. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“a)attiecībā uz informāciju, ar ko apmainās saskaņā ar 1. punktu – nekavējoties pēc tam, kad ir izdoti, grozīti vai atjaunoti iepriekšēji pārrobežu nolēmumi vai iepriekšējas vienošanās par cenas noteikšanu, un ne vēlāk kā pēc trim mēnešiem no tā kalendārā gada puses beigām, kurā ir izdoti, grozīti vai atjaunoti iepriekšējie pārrobežu nolēmumi vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu;”;
b)panta 6. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“b)kopsavilkums par iepriekšējo pārrobežu nolēmumu vai iepriekšējo vienošanos par cenas noteikšanu, tostarp apraksts par attiecīgo darījumdarbību vai darījumiem, vai darījumu virkni, un jebkāda cita informācija, kas kompetentajai iestādei varētu palīdzēt novērtēt iespējamo nodokļu risku, neizraisot komercnoslēpuma, rūpnieciska vai dienesta noslēpuma vai komercprocesa atklāšanu, vai tādas informācijas izpaušanu, kura būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai;”;
c)panta 10. punktu aizstāj ar šādu:
“10.Neatkarīgi no 1. panta 1. punktā minētās atsauces uz prognozējamo svarīgumu un 5.a pantā izklāstītajiem prognozējamā svarīguma nosacījumiem dalībvalstis, ievērojot 5. pantu un ņemot vērā 21. panta 4. punktu, var pieprasīt papildu informāciju, tostarp iepriekšējā pārrobežu nolēmuma vai iepriekšējās vienošanās par cenas noteikšanu pilnu tekstu.”;
6)direktīvā iekļauj šādu pantu:
“8.ac pants
Platformu operatoru paziņotās informācijas obligātās automātiskās apmaiņas darbības joma un nosacījumi
1.Katra dalībvalsts veic vajadzīgos pasākumus, lai pieprasītu Ziņojošajiem platformu operatoriem izpildīt pienācīgas pārbaudes un ziņošanas prasības, kas noteiktas V pielikuma II un III iedaļā. Katra dalībvalsts arī nodrošina šādu noteikumu efektīvu īstenošanu un ievērošanu saskaņā ar V pielikuma IV iedaļu.
2.Saskaņā ar piemērojamajām pienācīgas pārbaudes un ziņošanas prasībām, kas ietvertas V pielikuma II un III iedaļā, katras dalībvalsts kompetentā iestāde, veicot automātisku informācijas apmaiņu, 3. punktā noteiktajā termiņā paziņo tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā Pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, ir rezidents V pielikuma I iedaļas B punkta 3. apakšpunkta otrās daļas nozīmē un/vai kurā atrodas nekustamais īpašums, šādu informāciju par katru Pārdevēju, par kuru jāsniedz ziņojums, par Pārskata periodiem no 2022. gada 1. janvāra:
a)Ziņojošā platformas operatora vārds, uzvārds/nosaukums, juridiskā adrese un NMIN, kā arī tās(-o) Platformas(-u) nosaukums(-i), par kuru(-ām) Ziņojošais platformas operators ziņo;
b)Pārdevēja, kas ir Fiziska persona, vārds un uzvārds, un Pārdevēja, kas ir Vienība, juridiskais nosaukums;
c)Galvenā adrese;
d)NMIN (ja NMIN nav – tā funkcionālais ekvivalents), kas izdots Pārdevējam, norādot katru izdošanas dalībvalsti;
e)Pārdevēja, kas ir Vienība, uzņēmuma reģistrācijas numurs;
f)Pārdevēja pievienotās vērtības nodokļa (PVN) identifikācijas numurs, ja tāds ir;
g)Pārdevēju, kas ir Fiziskas personas, dzimšanas datumi;
h)tā Finanšu konta identifikators, uz kuru ir samaksāta vai kreditēta Atlīdzība, ciktāl tas ir pieejams Ziņojošajam platformas operatoram un ciktāl tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kurā pārdevējs ir rezidents, nav paziņojusi visu pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ka tai nav nodoma šim nolūkam izmantot Finanšu konta identifikatoru;
i)ja tas atšķiras no tā Pārdevēja nosaukuma, par kuru jāsniedz ziņojums – turētāja vārds, uzvārds/nosaukums un tā finanšu konta numurs, uz kuru ir samaksāta vai kreditēta Atlīdzība, ciktāl tas ir pieejams Ziņojošajam platformas operatoram, kā arī jebkāda cita finanšu identifikācijas informācija, kas Ziņojošajam platformas operatoram ir pieejama attiecībā uz minēto konta turētāju;
j)katra dalībvalsts, kurā Pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, ir rezidents V pielikuma I iedaļas B punkta 3. apakšpunkta otrās daļas nozīmē;
k)kopējā Atlīdzība, kas samaksāta vai kreditēta katrā Pārskata perioda ceturksnī;
l)visas maksas, komisijas maksas vai nodokļi, ko katrā Pārskata perioda ceturksnī ietur vai iekasē Ziņojošā platforma.
Ja Pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, sniedz nekustamā īpašuma iznomāšanas pakalpojumus, tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā Pārdevējs, par kuru jāsniedz ziņojums, ir rezidents nodokļu vajadzībām, paziņo šādu papildu informāciju:
a)katra Parādītā īpašuma adrese, ko nosaka atbilstīgi V pielikuma II iedaļas E punktā izklāstītajām procedūrām, un attiecīgais un zemes reģistrācijas numurs, ja pieejams;
b)ja iespējams, to dienu skaits, kad katrs Parādītais īpašums iznomāts Pārskata periodā, un katra Parādītā īpašuma veids.
3.Ziņošana saskaņā ar 2. punktu notiek, izmantojot 20. panta 7. punktā minēto standarta veidlapu, 2 mēnešu laikā pēc tam, kad beidzies Pārskata periods, uz kuru attiecas Ziņojošā platformas operatora ziņošanas pienākumi.
4.Lai izpildītu ziņošanas pienākumus saskaņā ar 1. punktu, katra dalībvalsts paredz vajadzīgos noteikumus, lai pieprasītu Ziņojošajam platformas operatoram V pielikuma I iedaļas A punkta 3. apakšpunkta b) punkta nozīmē reģistrēties Savienībā. Reģistrācijas dalībvalsts kompetentā iestāde šādam Ziņojošajam platformas operatoram piešķir individuālu identifikācijas numuru.
Dalībvalstis paredz noteikumus, saskaņā ar kuriem Ziņojošais platformas operators var izvēlēties reģistrēties vienas vienīgas dalībvalsts kompetentajās iestādēs saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti V pielikuma IV iedaļas F punktā.
Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka praktisko kārtību, kas vajadzīga, lai reģistrētu un identificētu Ziņojošos platformu operatorus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.”;
7)direktīvas 8.b pantu groza šādi:
a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1.Dalībvalstis reizi gadā iesniedz Komisijai statistiku par automātiskās informācijas apmaiņas apjomu saskaņā ar 8. panta 1. un 3.a punktu, 8.aa pantu un 8.ac pantu, kā arī informāciju par administratīvām un citām attiecīgām izmaksām un ieguvumiem, kas saistīti ar notikušo apmaiņu un visām iespējamām izmaiņām gan attiecībā uz nodokļu administrācijām, gan trešām personām.”;
b)panta 2. punktu svītro.
8)direktīvas 11. pantu groza šādi:
a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1.Lai apmainītos ar 1. panta 1. punktā minēto informāciju, dalībvalsts kompetentā iestāde var pieprasīt citas dalībvalsts kompetentajai iestādei, lai pirmās minētās dalībvalsts pilnvaroti ierēdņi saskaņā ar otrās minētās dalībvalsts noteikto procedūru varētu:
a)atrasties birojos, kuros pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts administratīvās iestādes veic savus pienākumus;
b)būt klāt administratīvās procedūrās pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā;
c)piedalīties administratīvās procedūrās, ko veic pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts, attiecīgā gadījumā izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus.
Kompetentā iestāde atbild uz pirmajā daļā minēto pieprasījumu 30 dienu laikā, apstiprinot savu piekrišanu vai paziņojot pamatotu atteikumu pieprasījuma iesniedzējai iestādei.
Ja pieprasītā informācija ir dokumentos, kam pieprasījuma saņēmējas iestādes ierēdņi var piekļūt, pieprasījuma iesniedzējas iestādes ierēdņiem izsniedz to kopijas.”;
b)panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
Ja pieprasījuma iesniedzējas iestādes ierēdņi administratīvo procedūru laikā ir klāt vai piedalās, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, viņi var izjautāt indivīdus un izskatīt oficiālus dokumentus.”;
9)direktīvas 12. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3.Katras attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde nolemj, vai tā vēlas piedalīties vienlaicīgās pārbaudēs. Tā apstiprina savu piekrišanu vai paziņo pamatotu atteikumu iestādei, kas ieteikusi veikt vienlaicīgu pārbaudi, 30 dienu laikā no ieteikuma saņemšanas.”;
10)direktīvā iekļauj šādu iedaļu:
“IIa IEDAĻA
Kopīgas revīzijas
12.a pants
Kopīgas revīzijas
1.Šajā direktīvā “kopīga revīzija” ir administratīva procedūra, ko kopīgi veic divu vai vairāku dalībvalstu kompetentās iestādes, kuras iepriekš saskaņotā un koordinētā veidā izskata lietu, kas saistīta ar vienu vai vairākām personām, attiecībā uz kurām konkrētajām dalībvalstīm ir kopīgas vai papildinošas intereses.
2.Ja vienas dalībvalsts kompetentā iestāde pieprasa citas dalībvalsts (vai citu dalībvalstu) kompetentajai iestādei veikt kopīgu revīziju attiecībā uz vienu vai vairākām personām, attiecībā uz kurām visām attiecīgajām dalībvalstīm ir kopīgas vai papildinošas intereses, pieprasījuma saņēmējas iestādes atbild uz pieprasījumu 30 dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas.
3.Dalībvalsts kompetentās iestādes pieprasījumu veikt kopīgu revīziju var noraidīt pamatotu iemeslu dēļ un jo īpaši jebkura šāda iemesla dēļ:
a)pieprasītā kopīgā revīzija ietvertu procedūras vai informācijas paziņošanu, ar ko tiktu pārkāpti pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts tiesību akti;
b)pieprasījuma iesniedzēja iestāde juridisku iemeslu dēļ nevar sniegt informāciju, kas ir līdzīga tai, par kuru tiktu sagaidīts, ka pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts to sniedz kopīgās revīzijas laikā.
4.Ja viena vai vairākas personas pieprasa divu vai vairāku dalībvalstu kompetento iestādi kopīgi veikt personas(-u) revīziju, pieprasījuma saņēmējas iestādes atbild uz pieprasījumu 30 dienu laikā.
Ja pieprasījuma saņēmēja iestāde noraida pieprasījumu, tā informē pieprasījuma iesniedzēju(-as) personu(-as) par šādas rīcības iemesliem.
5.Neatkarīgi no 17. panta 4. punktā noteiktajiem ierobežojumiem informācijas sniegšanu dalībvalsts kompetentajai iestādei saistībā ar kopīgu revīziju saskaņā ar šo pantu nedrīkst atteikt, pamatojoties uz to, ka tās rezultātā tiktu izpausts komercnoslēpums, rūpniecisks vai dienesta noslēpums vai komercprocess, vai informācija, kuras izpaušana būtu pretrunā sabiedriskajai kārtībai. Tas neskar kompetentās pieprasījuma saņēmējas iestādes pienākumu nenodot vai nekādā veidā neatklāt šo informāciju trešām personām.
6.Kopīgas revīzijas veic saskaņā ar procesuālajiem noteikumiem, ko piemēro dalībvalstī, kurā ar revīziju saistītās darbības tiek veiktas. Pierādījumus, kas savākti kopīgā revīzijā vienā dalībvalstī saskaņā ar tās tiesību aktiem, savstarpēji atzīst visas pārējās dalībvalstu kompetentās iestādes, kuras piedalās kopīgajā revīzijā.
7.Ja divu vai vairāku dalībvalstu kompetentās iestādes veic kopīgu revīziju, tās vienojas par lietas faktiem un apstākļiem un cenšas panākt vienošanos par revidētās(-o) personas(-u) nodokļa maksātāja statusu, pamatojoties uz kopīgās revīzijas rezultātiem. Revīzijas secinājumus iekļauj galīgajā ziņojumā, kam ir tāds pats juridiskais spēks kā attiecīgajiem valsts instrumentiem, kurus izdod pēc revīzijas.
8.Lai īstenotu galīgo ziņojumu, dalībvalstis tiesību aktos paredz iespēju veikt attiecīgus pielāgojumus.
9.Dalībvalstu kompetentās iestādes, kas veikušas kopīgu revīziju, 30 dienu laikā pēc galīgā ziņojuma izdošanas paziņo revidētajai(-ām) personai(-ām) revīzijas rezultātus, tostarp galīgo ziņojumu.
10.Par kopīgas revīzijas valodu lietojumu vienojas tajā iesaistītās kompetentās iestādes.”;
11)direktīvas 14. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Ja kompetentā iestāde sniedz informāciju saskaņā ar 5. vai 9. pantu, kompetentā iestāde, kas saņem informāciju, neskarot tās dalībvalstī piemērojamos noteikumus par nodokļu slepenības saglabāšanu un datu aizsardzību, nosūta atsauksmi tai kompetentajai iestādei, kas informāciju sniegusi, cik ātri vien iespējams, bet ne vēlāk kā 30 dienas pēc tam, kad tapuši zināmi pieprasītās informācijas izmantošanas rezultāti.
Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka praktisko kārtību atsauksmju sniegšanai šādos gadījumos. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.”;
12)direktīvas 16. pantu groza šādi:
a)panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“Uz informāciju, kas jebkādā veidā paziņota starp dalībvalstīm saskaņā ar šo direktīvu, attiecas dienesta noslēpuma pienākums, un tai noteikta tāda pati aizsardzība kā līdzīgai informācijai tās dalībvalsts tiesību aktos, kura to saņēmusi. Šādu informāciju var izmantot, lai novērtētu, pārvaldītu un īstenotu dalībvalstu valsts tiesību aktus, kas attiecas uz 2. pantā minētajiem nodokļiem, kā arī PVN un citiem netiešajiem nodokļiem.”;
b)panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2.Ar tās dalībvalsts kompetentās iestādes atļauju, kas saskaņā ar šo direktīvu sniedz informāciju, un tikai tādā mērā, kādā tas atļauts tās dalībvalsts tiesību aktos, kuras kompetentā iestāde šo informāciju saņem, informāciju un dokumentus, kas saņemti saskaņā ar šo direktīvu, var izmantot citiem nolūkiem nekā tiem, kas paredzēti 1. punktā.
Katras dalībvalsts kompetentā iestāde nosūta visu pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm sarakstu ar nolūkiem (papildus tiem, kas minēti 1. punktā), kuriem saskaņā ar tās tiesību aktiem var izmantot informāciju un dokumentus Kompetentā iestāde, kas saņem informāciju, saņemto informāciju un dokumentus bez pirmajā daļā minētās atļaujas var izmantot jebkuram no paziņotājas dalībvalsts uzskaitītajiem nolūkiem.”;
13)direktīvas 17. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1.Vienas dalībvalsts pieprasījuma saņēmēja iestāde sniedz citas dalībvalsts pieprasījuma iesniedzējai iestādei 5. pantā minēto informāciju ar noteikumu, ka pieprasījuma iesniedzēja iestāde, lai iegūtu pieprasīto informāciju, neapdraudot vēlamo mērķu sasniegšanu, pilnībā izmantojusi parastos informācijas avotus, kurus tā attiecīgajos apstākļos būtu varējusi izmantot, un izmantojusi visus pieejamos līdzekļus, izņemot tādus, kas radītu nesamērīgas grūtības.”;
14)direktīvas 20. pantu groza šādi:
a)panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“2.Šā panta 1. punktā minētajā standarta veidlapā iekļauj vismaz šādu informāciju, kas pieprasījuma iesniedzējai iestādei jāsniedz:
a)pārbaudāmās vai izmeklētās personas identitāte un – 5.b pantā minēto grupas pieprasījumu gadījumā – grupas kopīgo īpašību visaptverošs apraksts;
b)nodokļu mērķis, kuram informācija tiek pieprasīta.”;
b)panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem:
“3.Spontānu informāciju un apstiprinājumu par tās saņemšanu saskaņā attiecīgi ar 9. un 10. pantu, administratīvā paziņojuma pieprasījumus saskaņā ar 13. pantu, atsauksmes saskaņā ar 14. pantu un paziņojumus saskaņā ar 16. panta 2. un 3. punktu un 24. panta 2. punktu nosūta, izmantojot standarta veidlapas, kuras Komisija pieņēmusi saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.
4. Automātisko informācijas apmaiņu saskaņā ar 8. un 8.ac pantu veic, izmantojot standarta elektronisku formātu, kura mērķis ir atvieglot šādu automātisku apmaiņu un kuru Komisija pieņēmusi saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.”;
15)direktīvas 21. pantam pievieno šādu punktu:
“7.Komisija izstrādā un sniedz tehnisku un loģistikas atbalstu saistībā ar drošu centrālu saskarni administratīvajai sadarbībai nodokļu jomā, kur dalībvalstis sazinās, izmantojot standarta veidlapas saskaņā ar 20. panta 1. un 3. punktu. Minētajai saskarnei var piekļūt visu dalībvalstu kompetentās iestādes. Statistikas vākšanas nolūkā Komisijai ir piekļuve informācijai par informācijas apmaiņu, kas reģistrēta saskarnē un ko var iegūt automātiski. Komisijas piekļuve neskar dalībvalstu pienākumu sniegt statistikas datus par informācijas apmaiņu saskaņā ar 23. panta 4. punktu.
Komisija ar īstenošanas aktiem nosaka vajadzīgos praktiskos pasākumus. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 26. panta 2. punktā minēto procedūru.”;
16)direktīvas 22. panta 1.a punktu aizstāj ar šādu:
“1.aLai īstenotu un izpildītu dalībvalstu tiesību aktus, ar ko īsteno šo direktīvu, un nodrošinātu, ka darbojas administratīvā sadarbība, kuru izveido ar šo direktīvu, dalībvalstis likumā nodokļu iestādēm paredz piekļuvi mehānismiem, procedūrām, dokumentiem un informācijai, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 13., 30., 31., 32.a un 40. pantā.
* Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).”;
17)direktīvas 23. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2.Dalībvalstis savā jurisdikcijā pārbauda un izvērtē, cik efektīva ir administratīvā sadarbība saskaņā ar šo direktīvu, apkarojot izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu, un katru gadu paziņo Komisijai novērtējuma rezultātus.”;
18)direktīvas 23.a panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2.Informāciju, ko dalībvalsts paziņojusi Komisijai saskaņā ar 23. pantu, kā arī visus ziņojumus vai dokumentus, kurus Komisija ir izstrādājusi, izmantojot šo informāciju, var pārsūtīt citām dalībvalstīm. Uz šādi pārsūtītu informāciju attiecas dienesta noslēpuma pienākums, un tai noteikta tāda pati aizsardzība kā līdzīgai informācijai tās dalībvalsts tiesību aktos, kura to saņēmusi.
Komisijas izstrādātus ziņojumus un dokumentus, kas minēti pirmajā daļā, dalībvalstis drīkst izmantot tikai analītiskiem mērķiem, un dalībvalstis informāciju nepublicē un nedara pieejamu nevienai citai personai vai struktūrai, nesaņemot nepārprotamu Komisijas piekrišanu.
Neatkarīgi no pirmās un otrās daļas Komisija katru gadu var publicēt anonimizētus kopsavilkumus ar statistikas datiem, kurus dalībvalstis tai paziņo saskaņā ar 23. panta 4. punktu.”;
19)direktīvas 25. pantu groza šādi:
a)panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem:
“2.Finanšu iestādes, kas sniedz ziņojumus, starpniekus, Ziņojošos platformu operatorus un katras dalībvalsts kompetentās iestādes uzskata par kopīgiem datu pārziņiem, un Komisiju uzskata par datu apstrādātāju Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679* nozīmē.
3.Neatkarīgi no 1. punkta katra dalībvalsts nodrošina, ka tās kompetentā iestāde vai attiecīgi katra Finanšu iestāde, kas sniedz ziņojumus, vai starpnieks, vai Ziņojošais platformas operators tās jurisdikcijā:
a)informē katru indivīdu, ka informācija par šo indivīdu tiks apkopota un pārsūtīta saskaņā ar šo direktīvu;
b)sniedz katram indivīdam visu informāciju, ko indivīdam ir tiesības saņemt no datu pārziņa, pietiekami savlaicīgi, lai indivīds varētu īstenot savas tiesības uz datu aizsardzību, un jebkurā gadījumā pirms informācijas paziņošanas.
Neatkarīgi no pirmās daļas b) apakšpunkta katra dalībvalsts paredz noteikumus, kas uzliek Ziņojošajiem platformu operatoriem pienākumu informēt Pārdevējus, par kuriem jāsniedz ziņojums, par paziņoto Atlīdzību.
* Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).”;
b)pantam pievieno šādu punktu:
“5.Dalībvalstis nodrošina, ka persondatu aizsardzības pārkāpuma gadījumā Regulas (ES) 2016/679 4. panta 12. punkta nozīmē kompetentās iestādes var lūgt Komisiju kā apstrādātāju, veicot risku mazinošu pasākumu, apturēt informācijas apmaiņu saskaņā ar šo direktīvu ar dalībvalsti, kurā pārkāpums noticis.
Apturēšana ilgst līdz brīdim, kad kompetentās iestādes lūdz Komisiju atkal atsākt informācijas apmaiņu atbilstīgi šai direktīvai ar dalībvalsti, kurā pārkāpums noticis.”;
20)direktīvas 25.a pantu aizstāj ar šādu:
“25.a pants
Sankcijas
Dalībvalstis paredz noteikumus par sankcijām, ko piemēro par to valsts noteikumu pārkāpumiem, kuri pieņemti saskaņā ar šo direktīvu un attiecas uz 8.aa, 8.ab un 8.ac pantu, un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to īstenošanu. Paredzētās sankcijas ir efektīvas, samērīgas un atturošas.”;
21)direktīvai pievieno jaunu V pielikumu, kura teksts ir iekļauts šīs direktīvas pielikumā.
2. pants
1.Dalībvalstis vēlākais līdz 2021. gada 31. decembrim pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto noteikumu tekstus.
Tās piemēro minētos noteikumus no 2022. gada 1. janvāra.
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2.Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
3. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Briselē,
Padomes vārdā –
priekšsēdētājs
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
1.2.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā
1.3.Priekšlikuma/iniciatīvas raksturs
1.4.Mērķi
1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.6.Ilgums un finansiālā ietekme
1.7.Paredzētie pārvaldības veidi
2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.Pārraudzības un ziņošanas noteikumi
2.2.Pārvaldības un kontroles sistēma
2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi
3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS APLĒSTĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas
3.2.Aplēstā ietekme uz izdevumiem
3.2.1.Kopsavilkums par aplēsto ietekmi uz izdevumiem
3.2.2.Aplēstā ietekme uz darbības apropriācijām
3.2.3.Aplēstā ietekme uz administratīvajām apropriācijām
3.2.4.Saderība ar pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu
3.2.5.Trešo personu iemaksas
3.3.Aplēstā ietekme uz ieņēmumiem
TIESĪBU AKTA PRIEKŠLIKUMA FINANŠU PĀRSKATS
1.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
1.1.Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
Priekšlikums Padomes direktīvai, ar ko groza Padomes Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā
1.2.Attiecīgās politikas jomas ABM/ABB struktūrā
1.3.Priekšlikuma/iniciatīvas raksturs
☒ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību
◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz jaunu darbību, pamatojoties uz izmēģinājuma projektu/sagatavošanas darbību
◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz esošas darbības pagarināšanu
◻ Priekšlikums/iniciatīva attiecas uz darbību, kas pārveidota jaunā darbībā
1.4.Mērķi
1.4.1.Komisijas daudzgadu stratēģiskie mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu/iniciatīvu
Komisijas darba programmā 2020. gadam kā viena no prioritātēm ir minēta cīņa pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas. Ņemot to vērā, galvenā darbības joma ir vēl vairāk pastiprināt cīņu pret izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un uzlabot pārredzamību un informācijas apmaiņu.
1.4.2.Konkrētie mērķi un attiecīgās ABM/ABB darbības
Konkrētais mērķis
Ierosinātā tiesību akta mērķis ir uzlabot spēkā esošo politikas noteikumu darbību, kas paredzēti Direktīvā 2011/16/ES par administratīvo sadarbību. Ierosinātie uzlabojumi attiecas uz visiem informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības veidiem. To mērķis ir arī paplašināt automātiskās informācijas apmaiņas darbības jomu attiecībā uz informāciju, ko paziņo platformu operatori.
Attiecīgā(-s) ABM/ABB darbība(-s)
ABB 3
1.4.3.Paredzamie rezultāti un ietekme
Norādīt, kāda ir priekšlikuma/iniciatīvas iecerētā ietekme uz labuma guvējiem/mērķgrupām.
Spēkā esošo noteikumu uzlabošanai vajadzētu pozitīvi ietekmēt Direktīvas 2011/16/ES par administratīvo sadarbību efektīvu piemērošanu. Pašreizējo neefektivitātes problēmu risināšana vienotā veidā nodrošinās juridisko noteiktību un skaidrību.
Ziņošanas pienākuma mērķis attiecībā uz ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālās platformas, ir galvenokārt informēt nodokļu iestādes par darbībām, kuru dimensijas pārsniedz vienas jurisdikcijas robežas. Informācija, ko paziņo un ar ko apmainās ar attiecīgajām jurisdikcijām, ļaus kompetentajām iestādēm aprēķināt maksājamos nodokļus, pamatojoties uz pareizu un pilnīgu informāciju. Turklāt, nosakot ziņošanas prasību digitālajām platformām, tiks saņemta informācija par pārdevēju ienākumiem, un tādā veidā tiks radīti vienlīdzīgi konkurences apstākļi visiem pārdevējiem neatkarīgi no tā, vai tie darbojas, izmantojot digitālās platformas. Otrkārt, uz visiem platformu operatoriem attieksies vienas un tās pašas ziņošanas prasības.
1.4.4.Rezultātu un ietekmes rādītāji
Norādīt priekšlikuma/iniciatīvas īstenošanas uzraudzībā izmantojamos rādītājus.
Priekšlikums balstās uz Direktīvas 2011/16/ES par administratīvo sadarbību prasībām, ko tas groza attiecībā uz: i) dalībvalstu ikgadēju statistikas sniegšanu par informācijas apmaiņu; un ii) Komisijas sniegtu ziņojumu, pamatojoties uz šo statistiku, tostarp par automātiskās informācijas apmaiņas efektivitāti.
1.5.Priekšlikuma/iniciatīvas pamatojums
1.5.1.Īstermiņa vai ilgtermiņa vajadzības
Direktīva 2011/16/ES par administratīvo sadarbību tiks grozīta, lai nekavējoties pēc stāšanās spēkā uzlabotu spēkā esošo noteikumu darbību un ieviestu pienākumus digitālo platformu operatoriem apkopot un paziņot informāciju par ienākumiem, ko nodokļu maksātāji guvuši, izmantojot digitālās platformas.
1.5.2.ES iesaistīšanās pievienotā vērtība
Rīcība ES līmenī nodrošinās pievienoto vērtību, salīdzinot ar atsevišķu dalībvalstu iniciatīvām šajā jomā. Pirmkārt, tas nodrošinās noteikumu konsekventu piemērošanu visā ES. Otrkārt, visām platformām, uz kurām attiecas noteikumu darbības joma, tiks piemērotas vienas un tās pašas ziņošanas prasības. Treškārt, ziņošana tiks papildināta ar informācijas apmaiņu un tādējādi ļaus nodokļu administrācijām iegūt visaptverošu informācijas kopumu par ienākumiem, kas gūti, izmantojot digitālo platformu. Tādējādi koordinēta rīcība ES līmenī var nodrošināt informācijas apmaiņas un administratīvās sadarbības sistēmas efektivitāti un pilnīgumu labāk nekā atsevišķas dalībvalstu iniciatīvas.
1.5.3.Līdzīgas līdzšinējās pieredzes rezultātā gūtās atziņas
Attiecībā uz digitālo platformu operatoriem 12 dalībvalstīs ir pieņemti tiesību akti un/vai administratīvi norādījumi, uz kuru pamata platformu operatoriem būtu jāsniedz informācija nodokļu administrācijām par pārdevējiem, kas darbojas to platformā. Vēl četras dalībvalstis plāno ieviest šādus tiesību aktus vai administratīvus norādījumus. Turklāt lielākā daļa dalībvalstu ir veikušas atbilstības pārbaudes attiecībā uz darījumiem, ko veicina platformas, piemēram, revīzijas, vēstules vai informācijas kampaņas.
1.5.4.Saderība un iespējamā sinerģija ar citiem atbilstošiem instrumentiem
Priekšlikums ir paredzēts, lai grozītu Direktīvu 2011/16/ES par administratīvo sadarbību, tāpēc procedūras, pasākumi un IT rīki, kas jau izveidoti vai tiek izstrādāti saistībā ar minēto direktīvu, būs pieejami izmantošanai šā priekšlikuma vajadzībām.
1.6.Ilgums un finansiālā ietekme
◻ Ierobežota ilguma priekšlikums/iniciatīva
–◻
Priekšlikuma/iniciatīvas darbības laiks: [DD.MM.]GGGG.-[DD.MM.]GGGG.
–◻
Finansiālā ietekme: no GGGG. līdz GGGG. gadam.
☒ Beztermiņa priekšlikums/iniciatīva
–Īstenošana ar uzsākšanas periodu no GGGG. līdz GGGG. gadam,
–pēc kura turpinās normāla darbība.
1.7.Paredzētie pārvaldības veidi
☒ Komisijas īstenota tieša pārvaldība:
–◻ ko veic tās struktūrvienības, tostarp personāls Savienības delegācijās;
–◻
ko veic izpildaģentūras.
◻ Dalīta pārvaldība kopā ar dalībvalstīm
◻ Netieša pārvaldība, kurā budžeta izpildes uzdevumi uzticēti:
–◻ trešām valstīm vai to izraudzītām struktūrām;
–◻ starptautiskām organizācijām un to aģentūrām (precizēt);
–◻ EIB un Eiropas Investīciju fondam;
–◻ Finanšu regulas 208. un 209. pantā minētajām struktūrām;
–◻ publisko tiesību subjektiem;
–◻ privāttiesību subjektiem, kas veic sabiedrisko pakalpojumu sniedzēju uzdevumus, tādā mērā, kādā tiem ir pienācīgas finanšu garantijas;
–◻ dalībvalstu privāttiesību subjektiem, kuriem ir uzticēta publiskā un privātā sektora partnerības īstenošana un kuri sniedz pienācīgas finanšu garantijas;
–◻ personām, kurām, ievērojot Līguma par Eiropas Savienību V sadaļu, uzticēts īstenot konkrētas KĀDP darbības un kuras ir noteiktas attiecīgajā pamataktā.
–Ja norādīti vairāki pārvaldības veidi, sniedziet papildu informāciju iedaļā “Piezīmes”.
Piezīmes
Šis priekšlikums ir balstīts uz esošo automātiskas informācijas apmaiņas režīmu un sistēmām, kas izstrādātas saskaņā ar Direktīvas 2011/16/ES 21. pantu iepriekšējo grozījumu kontekstā. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādā standarta veidlapas un formātus informācijas apmaiņai, izmantojot īstenošanas pasākumus. Attiecībā uz CCN tīklu, kas ļaus dalībvalstīm apmainīties ar informāciju, Komisija ir atbildīga par šā tīkla izstrādi un dalībvalstis apņemsies izveidot piemērotu valsts infrastruktūru, kura nodrošinās informācijas apmaiņas iespēju CCN tīklā.
2.PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
2.1.Pārraudzības un ziņošanas noteikumi
Norādīt biežumu un nosacījumus.
Dalībvalstis apņemas:
- nosūtīt Komisijai gada novērtējumu par direktīvas 8., 8.a, 8.aa, 8.ab un ierosinātajā 8.ac pantā minētās automātiskās informācijas apmaiņas efektivitāti, kā arī sasniegtos praktiskos rezultātus;
- iesniegt virkni statistikas datu, ko nosaka Komisija saskaņā ar 26. panta 2. punktā noteikto procedūru (īstenošanas pasākumi), šīs direktīvas izvērtēšanai.
27. pantā Komisija ir apņēmusies reizi piecos gados iesniegt ziņojumu par to, kā direktīva tiek piemērota; šo intervālu sāka skaitīt no 2013. gada 1. janvāra. Šā priekšlikuma (ar ko groza DAS) rezultātus iekļaus ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei, kurš tiks sagatavots līdz 2028. gada 1. janvārim.
2.2.Pārvaldības un kontroles sistēma
2.2.1.Apzinātie riski
Iespējamie riski ir šādi:
- dalībvalstis apņemas sniegt Komisijai statistikas datus, kas pēc tam noteiks direktīvas novērtējumu. Komisija reizi 5 gados apņemas iesniegt ziņojumu, pamatojoties uz šiem datiem; konkrēti automātiskas informācijas apmaiņas jomā dalībvalstis apņemas iesniegt Komisijai gada novērtējumu par šādas apmaiņas efektivitāti. Ar to saistītais potenciālais risks ir tāds, ka Komisijas saņemtie dati neatbilst gaidītajai kvalitātei.
2.2.2.Informācija par izveidoto iekšējās kontroles sistēmu
Fiscalis atbalstīs iekšējās kontroles sistēmu saskaņā ar 2013. gada 11. decembra Regulu (ES) Nr. 1286/2013, nodrošinot līdzekļus turpmākajam:
- vienotas rīcības (piemēram, projektu grupas);
- tehnisko specifikāciju, tostarp XML Schema, izstrāde.
Kontroles stratēģijas galvenie elementi ir šādi.
Iepirkuma līgumi
Finanšu regulā noteiktās iepirkuma kontroles procedūras: jebkurš iepirkuma līgums tiek noslēgts, ievērojot noteikto pārbaudes procedūru, ko Komisijas dienesti veic attiecībā uz maksājumiem, ņemot vērā līgumiskās saistības un pareizu finanšu un vispārīgo pārvaldību. Visos starp Komisiju un saņēmējiem noslēgtajos līgumos ir paredzēti pasākumi krāpšanas apkarošanai (pārbaudes, ziņojumi utt.). Tiek izstrādāti sīki atsauces nosacījumi, un tie veido katra konkrētā līguma pamatu. Pieņemšanas process notiek, stingri ievērojot TAXUD TEMPO metodoloģiju: sasniedzamie rezultāti tiek izskatīti, nepieciešamības gadījumā koriģēti un visbeidzot pilnībā apstiprināti (vai noraidīti). Nevienu rēķinu nevar apmaksāt, ja tam nav “apstiprinājuma vēstules”.
Iepirkuma tehniskā pārbaude
TAXUD ĢD veic sasniedzamo rezultātu kontroli un uzrauga līgumslēdzēju darbību un sniegtos pakalpojumus. Tas regulāri veic arī savu līgumslēdzēju kvalitātes un drošības pārbaudes. Kvalitātes pārbaudē tiek pārbaudīta līgumslēdzēja reālo procesu atbilstība to kvalitātes plānos definētajiem noteikumiem un procedūrām. Drošības pārbaužu uzmanība tiek vērsta uz konkrētiem procesiem, procedūrām un struktūru.
Papildus iepriekš minētajām kontrolēm TAXUD ĢD veic tradicionālo finanšu kontroli.
Ex-ante saistību pārbaude
Visu saistību pārbaudi TAXUD ĢD veic Finanšu un cilvēkresursu darba korespondējošās nodaļas vadītājs. Līdz ar to ex-ante pārbaude tiek veikta 100 % piešķirtajām summām. Šī procedūra nodrošina augsta līmeņa pārliecību par darījumu legalitāti un likumību.
Ex-ante maksājumu pārbaude
Ex-ante pārbauda 100 % maksājumu. Turklāt vismaz viens maksājums (no visām izdevumu kategorijām) nedēļā tiek izlases kārtā izvēlēts papildu ex-ante pārbaudei, kuru veic Finanšu un cilvēkresursu darba korespondējošās nodaļas vadītājs. Attiecībā uz segumu nav noteikts mērķis, jo šādas pārbaudes mērķis ir pārbaudīt maksājumus “izlases veidā”, lai pārliecinātos, vai visi maksājumi tiek sagatavoti atbilstīgi prasībām. Atlikušie maksājumi katru dienu tiek apstrādāti saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem.
Deklarācijas, ko sastāda kredītrīkotāji ar pastarpināti deleģētām pilnvarām (AOSD)
Visi AOSD paraksta deklarācijas, kuras pievienotas gada darbības pārskatam par konkrēto gadu. Šīs deklarācijas attiecas uz programmas darbībām. AOSD deklarē, ka darbības, kas saistītas ar budžeta izpildi, ir veiktas saskaņā ar labas finanšu pārvaldības principiem, ka esošās vadības un kontroles sistēmas sniedz pietiekamu pārliecību par darījumu likumību un pareizību, ka ar šīm darbībām saistītie riski ir pienācīgi identificēti un paziņoti un ka ir īstenoti riska mazināšanas pasākumi.
2.2.3.Paredzamās pārbaužu izmaksas un ieguvumi un gaidāmā kļūdas riska līmeņa novērtējums
Izveidotie kontroles mehānismi ļauj TAXUD ĢD būt pietiekami pārliecinātam par izdevumu kvalitāti un likumību un samazināt neatbilstības risku. Iepriekšminētie kontroles stratēģijas pasākumi samazina potenciālos riskus zem noteiktā 2 % mērķa un attiecas uz visiem saņēmējiem. Citi papildu pasākumi turpmākai riska mazināšanai radītu neproporcionāli augstas izmaksas, tāpēc tie nav paredzēti. Kopējās izmaksas, kas saistītas ar minētās kontroles stratēģijas īstenošanu (attiecībā uz visiem izdevumiem saskaņā ar programmu Fiscalis 2020), ir ierobežotas līdz 1,6 % no kopējiem maksājumiem. Paredzams, ka saistībā ar šo iniciatīvu tās paliks minētajā līmenī. Programmas kontroles stratēģija ierobežo neatbilstības risku praktiski līdz nullei un ir proporcionāla iespējamiem riskiem.
2.3.Krāpšanas un pārkāpumu novēršanas pasākumi
Norādīt esošos vai plānotos novēršanas pasākumus un citus pretpasākumus.
Saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas izklāstītas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96, Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) var veikt izmeklēšanu, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas, lai noteiktu, vai saistībā ar dotāciju nolīgumu vai dotāciju lēmumu, vai līgumu, kas finansēts saskaņā ar šo regulu, ir notikusi krāpšana, korupcija vai jebkāda cita nelikumīga darbība, kas ietekmē Savienības finanšu intereses.
3.PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS APLĒSTĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
3.1.Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas
Esošās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām
Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija
|
Budžeta pozīcija
|
Izdevumu
veids
|
Iemaksas
|
|
14.03.01.
|
Dif./nedif.
|
no EBTA valstīm
|
no kandidātvalstīm
|
no trešām valstīm
|
Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē
|
1.A – Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai
|
Nodokļu sistēmu darbības uzlabošana
|
Dif.
|
NĒ
|
NĒ
|
NĒ
|
NĒ
|
Jaunveidojamās budžeta pozīcijas
Sarindotas pa daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijām un budžeta pozīcijām
Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija
|
Budžeta pozīcija
|
Izdevumu
veids
|
Iemaksas
|
|
Nr.
[…][Kategorija………………………………………]
|
Dif./nedif.
|
no EBTA valstīm
|
no kandidātvalstīm
|
no trešām valstīm
|
Finanšu regulas 21. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē
|
|
[…][XX.GG.GG.GG]
|
|
JĀ/NĒ
|
JĀ/NĒ
|
JĀ/NĒ
|
JĀ/NĒ
|
3.2.Aplēstā ietekme uz izdevumiem
3.2.1.Kopsavilkums par aplēsto ietekmi uz izdevumiem
miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
Daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorija
|
1.A
|
Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai
|
ĢD: TAXUD
|
|
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Gads
N+4
|
Gads
N+5
|
|
KOPĀ
|
• Darbības apropriācijas
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Budžeta pozīcijas numurs 14.03.01.
|
Saistības
|
(1)
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
|
1,1
|
|
Maksājumi
|
(2)
|
0,0
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
1,1
|
Budžeta pozīcijas numurs
|
Saistības
|
(1 a)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Maksājumi
|
(2a)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Budžeta pozīcijas numurs
|
|
(3)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
KOPĀ apropriācijas
TAXUD ĢD
|
Saistības
|
=1+1a +3
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
|
1,1
|
|
Maksājumi
|
=2+2a
+3
|
0,0
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
1,1
|
• KOPĀ darbības apropriācijas
|
Saistības
|
(4)
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
|
1,1
|
|
Maksājumi
|
(5)
|
0,0
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
1,1
|
• KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem
|
(6)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas
IZDEVUMU KATEGORIJAS 1.A apropriācijas
|
Saistības
|
=4+ 6
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
|
1,1
|
|
Maksājumi
|
=5+ 6
|
0,0
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
1,1
|
Ja priekšlikums / iniciatīva ietekmē vairākas izdevumu kategorijas
• KOPĀ darbības apropriācijas
|
Saistības
|
(4)
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
|
1,1
|
|
Maksājumi
|
(5)
|
0,000
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
1,1
|
• KOPĀ administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no konkrētu programmu piešķīrumiem
|
(6)
|
|
|
|
|
|
|
|
|
KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas
IZDEVUMU KATEGORIJU 1 līdz 4 apropriācijas
(atsauces summa)
|
Saistības
|
=4+ 6
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
|
1,1
|
|
Maksājumi
|
=5+ 6
|
0,0
|
0,4
|
0,4
|
0,1
|
0,1
|
0,1
|
|
1,1
|
Daudzgadu finanšu shēmas
izdevumu kategorija
|
5
|
'Kopā administratīvie izdevumi'
|
miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
|
|
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Gads
N+4
|
KOPĀ
|
ĢD: TAXUD
|
• Cilvēkresursi
|
0,069
|
0,069
|
0,028
|
0,014
|
0,014
|
0,194
|
• Citi administratīvie izdevumi
|
0,004
|
0,004
|
0,002
|
0,001
|
0,001
|
0,012
|
KOPĀ — TAXUD ĢD
|
Apropriācijas
|
0,073
|
0,073
|
0,030
|
0,015
|
0,015
|
0,206
|
KOPĀ apropriācijas
daudzgadu finanšu shēmas
5. IZDEVUMU KATEGORIJĀ
|
(Saistību summa = maksājumu summa)
|
0,073
|
0,073
|
0,030
|
0,015
|
0,015
|
0,206
|
miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
|
|
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Gads
N+4
|
Gads
N+5
|
KOPĀ
|
KOPĀ daudzgadu finanšu shēmas
IZDEVUMU KATEGORIJU 1 līdz 5 apropriācijas
|
Saistības
|
0,473
|
0,473
|
0,130
|
0,115
|
0,115
|
|
1,306
|
|
Maksājumi
|
0,073
|
0,473
|
0,430
|
0,115
|
0,115
|
0,100
|
1,306
|
3.2.2.Aplēstā ietekme uz darbības apropriācijām
◻
Priekšlikumam/iniciatīvai nav vajadzīgas darbības apropriācijas
☒
Priekšlikumam/iniciatīvai ir vajadzīgas šādas darbības apropriācijas:
Saistību apropriācijas miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
Norādīt mērķus un iznākumus
⇩
|
|
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Gads
N+4
|
KOPĀ
|
|
IZNĀKUMI
|
|
Veids
|
Vidējās izmaksas
|
Daudzums
|
Izmaksas
|
Daudzums
|
Izmaksas
|
Daudzums
|
Izmaksas
|
Daudzums
|
Izmaksas
|
Daudzums
|
Izmaksas
|
Kopējais daudzums
|
Kopējās izmaksas
|
KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1…
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Specifikācijas
|
|
|
|
0,400
|
|
0,100
|
|
|
|
|
|
|
|
0,500
|
Attīstība
|
|
|
|
|
|
0,280
|
|
|
|
|
|
|
|
0,280
|
Uzturēšana
|
|
|
|
|
|
|
|
0,050
|
|
0,050
|
|
0,050
|
|
0,150
|
Atbalsts
|
|
|
|
|
|
0,010
|
|
0,030
|
|
0,030
|
|
0,030
|
|
0,100
|
Apmācība
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
ITSM (infrastruktūra, uzņemšana, licences, utt.),
|
|
|
|
|
|
0,010
|
|
0,020
|
|
0,020
|
|
0,020
|
|
0,070
|
Starpsumma – konkrētais mērķis Nr. 1
|
|
0,400
|
|
0,400
|
|
0,100
|
|
0,100
|
|
0,100
|
|
1,100
|
KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 2 ...
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
- Iznākums
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Starpsumma – konkrētais mērķis Nr. 2
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
KOPĒJĀS IZMAKSAS
|
|
0,400
|
|
0,400
|
|
0,100
|
|
0,100
|
|
0,100
|
|
1,100
|
3.2.3.Aplēstā ietekme uz administratīvajām apropriācijām
3.2.3.1.Kopsavilkums
◻
Priekšlikumam/iniciatīvai nav vajadzīgas administratīvās apropriācijas
☒
Priekšlikumam/iniciatīvai ir vajadzīgas šādas administratīvās apropriācijas:
miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Gads
N+4
|
KOPĀ
|
Daudzgadu finanšu shēmas
5. IZDEVUMU KATEGORIJA
|
|
|
|
|
|
|
Cilvēkresursi
|
0,069
|
0,069
|
0,028
|
0,014
|
0,014
|
0,194
|
Pārējie administratīvie izdevumi
|
0,004
|
0,004
|
0,002
|
0,001
|
0,001
|
0,012
|
Starpsumma – daudzgadu finanšu shēmas
5. IZDEVUMU KATEGORIJA
|
0,073
|
0,073
|
0,030
|
0,015
|
0,015
|
0,206
|
Ārpus daudzgadu finanšu shēmas 5. IZDEVUMU KATEGORIJAS
|
|
|
|
|
|
|
Cilvēkresursi
|
|
|
|
|
|
|
Pārējie administratīvie
izdevumi
|
|
|
|
|
|
|
Starpsumma –
ārpus daudzgadu finanšu shēmas
5. IZDEVUMU KATEGORIJAS
|
|
|
|
|
|
|
KOPĀ
|
0,073
|
0,073
|
0,030
|
0,015
|
0,015
|
0,206
|
Vajadzīgās cilvēkresursu un citu administratīvu izdevumu apropriācijas tiks nodrošinātas no ĢD apropriācijām, kas jau ir piešķirtas darbības pārvaldībai un/vai ir pārdalītas attiecīgajā ĢD, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtus papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
3.2.3.2.Aplēstās cilvēkresursu vajadzības
◻
Priekšlikumam/iniciatīvai nav vajadzīgi cilvēkresursi
☒
Priekšlikumam/iniciatīvai ir vajadzīgi šādi cilvēkresursi:
Aplēse izsakāma ar pilnslodzes ekvivalentu
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
N+2 gads
|
N+3 gads
|
N+4 gads
|
• Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki)
|
|
|
XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības)
|
0,5
|
0,5
|
0,2
|
0,1
|
0,1
|
XX 01 01 02 (Delegācijas)
|
|
|
|
|
|
XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība)
|
|
|
|
|
|
10 01 05 01 (Tiešā pētniecība)
|
|
|
|
|
|
• Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu FTE)
|
XX 01 02 01 (AC, END, INT, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām)
|
|
|
|
|
|
XX 01 02 02 (AC, AL, END, INT un JED delegācijās)
|
|
|
|
|
|
XX 01 04 gg
|
– galvenajā mītnē
|
|
|
|
|
|
|
– delegācijās
|
|
|
|
|
|
XX 01 05 02 (AC, END, INT - netiešā pētniecība)
|
|
|
|
|
|
10 01 05 02 (AC, END, INT – tiešā pētniecība)
|
|
|
|
|
|
Citas budžeta pozīcijas (norādīt)
|
|
|
|
|
|
KOPĀ
|
0,5
|
0,5
|
0,2
|
0,1
|
0,1
|
XX ir attiecīgā politikas joma vai budžeta sadaļa.
Nepieciešamie cilvēkresursi tiks nodrošināti, izmantojot attiecīgā ĢD darbiniekus, kuri jau ir iesaistīti konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir pārgrupēti attiecīgajā ĢD, vajadzības gadījumā izmantojot arī vadošajam ĢD gada budžeta sadales procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot vērā budžeta ierobežojumus.
Veicamo uzdevumu apraksts:
Ierēdņi un pagaidu darbinieki
|
Sanāksmju un sarakstes ar dalībvalstīm sagatavošana; darbs pie veidlapām, IT formātiem un centrālās direktorijas;
ārpakalpojumu sniedzēju nolīgšana darbam pie IT sistēmas.
|
Ārštata darbinieki
|
Neattiecas
|
3.2.4.Saderība ar pašreizējo daudzgadu finanšu shēmu
☒
Priekšlikums/iniciatīva atbilst kārtējai daudzgadu finanšu shēmai
◻
Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpārplāno attiecīgā izdevumu kategorija daudzgadu finanšu shēmā
Aprakstiet, kas jāpārplāno, norādot attiecīgās budžeta pozīcijas un summas.
[…]
◻
Pieņemot priekšlikumu/iniciatīvu, jāpiemēro elastības instruments vai jāpārskata daudzgadu finanšu shēma.
Paskaidrojiet, kas jādara, norādot attiecīgās izdevumu kategorijas, budžeta pozīcijas un atbilstošās summas.
[…]
3.2.5.Trešo personu iemaksas
Priekšlikums/iniciatīva neparedz līdzfinansējumu no trešām personām
Priekšlikums/iniciatīva paredz šādu līdzfinansējumu:
Apropriācijas miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu)
|
Kopā
|
Norādīt līdzfinansētāju struktūru
|
|
|
|
|
|
|
|
|
KOPĀ līdzfinansētās apropriācijas
|
|
|
|
|
|
|
|
|
3.3.Aplēstā ietekme uz ieņēmumiem
☒
Priekšlikums/iniciatīva finansiāli neietekmē ieņēmumus.
◻
Priekšlikums/iniciatīva finansiāli ietekmē:
◻
pašu resursus
◻
dažādus ieņēmumus
miljonos EUR (trīs zīmes aiz komata)
Budžeta ieņēmumu pozīcija:
|
Kārtējā finanšu gadā pieejamās apropriācijas
|
Priekšlikuma/iniciatīvas ietekme
|
|
|
Gads
N
|
Gads
N+1
|
Gads
N+2
|
Gads
N+3
|
Norādīt tik gadu, cik nepieciešams ietekmes ilguma atspoguļošanai (sk. 1.6. punktu)
|
…………. pants
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Attiecībā uz dažādiem ieņēmumiem, kas ir “piešķirtie ieņēmumi”, norādīt attiecīgo(-ās) izdevumu pozīciju(-as).
Norādīt, ar kādu metodi aprēķināta ietekme uz ieņēmumiem.