This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0571
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT on the comprehensive risk and safety assessments ("stress tests") of nuclear power plants in the European Union and related activities
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par Eiropas Savienības kodolspēkstaciju visaptverošajiem riska un drošības novērtējumiem (“noturības testi”) un saistītām darbībām
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par Eiropas Savienības kodolspēkstaciju visaptverošajiem riska un drošības novērtējumiem (“noturības testi”) un saistītām darbībām
/* COM/2012/0571 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN EIROPAS PARLAMENTAM par Eiropas Savienības kodolspēkstaciju visaptverošajiem riska un drošības novērtējumiem (“noturības testi”) un saistītām darbībām /* COM/2012/0571 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS PADOMEI UN
EIROPAS PARLAMENTAM par Eiropas Savienības
kodolspēkstaciju visaptverošajiem riska un drošības
novērtējumiem (“noturības testi”) un saistītām
darbībām 1. Ievads Patlaban ES darbojas 132 kodolreaktori, kas
izvietoti 58 vietās. Lai gan tajos ir notikuši un turpina notikt
starpgadījumi, nekad nav bijuši smagi negadījumi. Lai gan tas
nozīmē, ka drošības rādītāji līdz šim ir
bijuši labi, ES iedzīvotāju uzticēšanās Eiropas
kodolenerģijas nozarei balstās uz ES kodoldrošības un kodoldrošuma
sistēmas nemitīgu pilnveidošanu, lai nodrošinātu, ka tā
joprojām ir efektīvākā pasaulē un pamatojas uz
visaugstākajiem drošības standartiem. Kodoldrošības un tās
pārvaldības problēmas ļoti uzskatāmi
parādīja avārija Fukušimas kodolspēkstacijā Japānā
pēc 2011. gada marta zemestrīces un cunami. Šis notikums
apliecināja, ka kodolreaktoriem ir jābūt aizsargātiem pat
pret tādiem negadījumiem, kuri tiek uzskatīti par
ārkārtīgi maziespējamiem. Notikumi Fukušimā
apstiprināja, ka uzmanība jāpievērš šādiem labi
zināmiem un vienmēr aktuāliem jautājumiem: kļūdaina
konstrukcija, nepietiekamas rezerves sistēmas, cilvēka
kļūdas, nepiemēroti plāni neparedzētām
situācijām un slikta saziņa. ES ir
jāmācās no Fukušimas kļūdām, lai vēl
vairāk samazinātu kodolincidentu risku Eiropā. Fukušimas avārijas rezultātā
Eiropā un pasaulē tika uzsākti vēl nebijuši pasākumi
kodoliekārtu drošības pārbaudīšanai. Tie tika veikti gan
valstu un reģionālā, gan starptautiskā līmenī. Eiropas Savienībā Eiropadome
2011. gada martā[1]
secināja, ka “būtu jāpārskata visu ES kodolelektrostaciju
drošība, pamatojoties uz vispusīgu un pārredzamu
apdraudējuma un drošības izvērtējumu ("noturības
testi"); Eiropas Kodoldrošības jomas regulatoru grupa (ENSREG)
un Komisija tiek aicinātas pēc iespējas drīzāk
izstrādāt minēto testu darbības jomu un kārtību
koordinētā sistēmā, ņemot vērā pieredzi, kas
gūta saistībā ar negadījumu Japānā,
pilnībā iesaistot dalībvalstis un pilnībā izmantojot
pieejamās speciālistu zināšanas (īpaši Rietumeiropas
Kodolregulatoru asociācijas speciālistu zināšanas);
izvērtējumus veiks neatkarīgas valstu iestādes un
izmantojot profesionālapskati, un par to rezultātiem, kā
arī par jebkādiem nepieciešamiem turpmākiem pasākumiem, kas
tiks veikti, būtu jāpaziņo Komisijai un ENSREG, un tie būtu
jāpublisko.” Turklāt Eiropadome lūdza Komisiju aicināt ES
kaimiņvalstis piedalīties noturības testu procesā, lai
“pārskatītu spēkā esošo tiesisko un normatīvo
regulējumu attiecībā uz kodoliekārtu drošību" un
"līdz 2011. gada beigām ierosinātu uzlabojumus, kas
varētu būt vajadzīgi". Cieša sadarbība starp kodolspēkstaciju
operatoriem, kodolregulatoriem un Komisiju ļāva 2011. un
2012. gadā veikt noturības testus. Tagad Komisija ar šo
ziņojumu var izpildīt Eiropadomes piešķirto mandātu, jo
tajā ir ietverti Komisijas secinājumi un ieteikumi, kas pamatojas uz
noturības testiem un saistītām darbībām. Tajā
aplūkots arī kodoldrošības un kodoldrošuma starptautiskais
aspekts un izklāstīts, kā ES iespējams uzlabot
kodoldrošības sistēmu, un uzsvērts kodoldrošības dinamiskais
raksturs. Kodoldrošības uzlabošana nav vienreizējs pasākums,
tā ir nemitīgi jāpārskata un jāuzlabo.
Paziņojumā ir apkopotas visas pārskatīšanā
gūtās atziņas nolūkā izstrādāt
leģislatīvus, neleģislatīvus un projektu priekšlikumus.
Visu šo pasākumu mērķis ir uzlabot spēkstaciju drošību
un ar to saistīto pārvaldību ES un valstu līmenī,
kā arī starptautiskajā kontekstā popularizēt ES
kodoldrošības un kodoldrošuma vērtības. Sīkāka informācija par tehniskajiem
atzinumiem un noturības testu metodoloģiju ir iekļauta
pievienotajā Komisijas dienestu darba dokumentā. 2. Process, galvenie konstatējumi
un tūlītēja rīcība pēc riska un drošības
novērtējumiem 2.1. Līdz šim
vērienīgākā kodoldrošības un kodoldrošuma
pārbaude Reaģējot uz Fukušimā notikušo
negadījumu un izmantojot mandātu, ko Eiropadome pēc tam
piešķīra Komisijai, vienlaikus tika veikti daudzi pasākumi
dažādos līmeņos. Tie ir īsumā aprakstīti
turpinājumā. Lai gan testu jomu un kārtību
izstrādāja ENSREG un Komisija, par kodolspēkstaciju
drošības novērtējumu ir atbildīgi kodoloperatori un valstu
regulatori, kas brīvprātīgi piedalījās noturības
testos. Komisija nevar garantēt kodoliekārtu kodoldrošību un
kodoldrošumu, jo juridiskā atbildība saglabājas valstu
līmenī. Tāpēc visi secinājumi šajā
paziņojumā jālasa, ņemot vērā iepriekš
minēto. ENSREG vadībā veiktie
drošības novērtējumi Noturības testi tika definēti kā
kodolspēkstaciju drošības rezervju mērķtiecīga
atkārtota novērtēšana, ņemot vērā no Fukušimas
notikumiem gūtās atziņas saistībā ar
ārkārtējām dabas katastrofām, kas apdraud
spēkstaciju drošības funkcijas. Tie tika organizēti,
pienācīgi ņemot vērā kompetences sadalījumu starp
dažādajām ieinteresētajām personām kodoldrošības
jomā[2].
Visas četrpadsmit dalībvalstis, kurās darbojas
kodolspēkstacijas[3],
kā arī Lietuva[4],
brīvprātīgi piedalījās šajos novērtējumos.
132 kodolreaktori[5],
kuri darbojas ES, ir dažādu tehnoloģiju un tipu reaktori, tomēr
galvenokārt augstspiediena ūdens reaktori (PWR), verdoša
ūdens reaktori (BWR) vai ar gāzi dzesējami reaktori.
Noturības testi tika sākti ar kodoloperatoru veiktiem
pašnovērtējumiem un valstu regulatoru sagatavotiem valstu
ziņojumiem saskaņā atbildības par kodolreaktoru
drošību sadalījumu. Profesionālizvērtēšanas grupas,
kuras galvenokārt veidoja dalībvalstu eksperti, ar Eiropas Komisijas
atbalstu apmeklēja 23 kodolspēkstacijas, ņemot vērā
reaktoru tipu, kā arī to atrašanās vietas.
Profesionālizvērtēšanas grupas apmeklēja katrā
valstī izraudzītās kodolspēkstacijas, lai stiprinātu
noturības testu īstenošanu, bet neiejaucās to valsts
iestāžu pienākumos kodoldrošības pārbaužu jomā, kuras
pēc Fukušimas avārijas organizēja katras ES darbojošās
kodolspēkstacijas pārbaudes. Informācija par katru
kodolspēkstaciju ir pieejama pievienotajā Komisijas dienestu darba
dokumentā. Turpat ir pieejamas arī atsauces uz informāciju, ko
darījuši pieejamu kodolspēkstaciju operatori, valstu regulatori vai ENSREG
kopumā. Pēc tam, kad Komisija iesniedza starpposma
ziņojumu[6],
no 2012. gada janvāra līdz aprīlim notika plašs, ES
mēroga profesionālizvērtēšanas process. Rezultātā
ENSREG Profesionālizvērtēšanas padome sagatavoja
pārskata ziņojumu, ko apstiprināja ENSREG, kā
arī tika sagatavoti septiņpadsmit atsevišķi valstu ziņojumi[7] ar detalizētiem
ieteikumiem. Jūlijā ENSREG vienojās par rīcības
plānu, lai turpinātu īstenot
profesionālizvērtēšanā sagatavotos ieteikumus. Pamatojoties
uz minēto plānu, ir formulēti arī šajā
paziņojumā izklāstītie drošības konstatējumi un ieteikumi. Padomes darbs kodoldrošības jomā
(Kodoldrošības jautājumu ad hoc darba grupa, AHGNS) Lai risinātu jautājumus, kas
saistīti ar kodolspēkstaciju drošību, Padomē tika izveidota
jauna ad hoc grupa. Šī grupa prezidentvalstu – Polijas un
Dānijas – vadībā regulāri tikās, sākot ar
2011. gada septembri. To veidoja dalībvalstu drošības eksperti,
un tai bija ciešas saiknes ar Komisiju. Pretstatā ENSREG
drošības novērtējumiem AHGNS nepētīja
atsevišķas iekārtas, bet novērtēja kodoldrošību ES
kopumā, šajā nolūkā izvērtējot
kodolspēkstaciju novērtēšanas un aizsargāšanas
metodoloģiju, tostarp preventīvos pasākumus. AHGNS veicināja
informācijas apmaiņu par pašreizējo praksi un konstatēja,
kā būtu iespējams uzlabot metodoloģiju, galvenokārt
izmantojot labo praksi, kas norādīta Starptautiskās
Atomenerģijas aģentūras (SAEA) pamatnostādnēs. Šī
grupa beidza darbu 2012. gada maijā. ES kaimiņvalstu dalība procesā Šveice, Ukraina un Horvātija
pilnībā piedalījās ES noturības testos un
profesionālizvērtēšanas procesā, bet citas
kaimiņvalstis (piemēram, Turcija[8],
Baltkrievija un Armēnija[9]),
kas piekrita strādāt, izmantojot to pašu metodoloģiju, darbu
pabeigs vēlāk. Arī Krievijas Federācija, izmantojot savu
metodoloģiju, veica atkārtotus novērtējumus un
konstatēja, kādi pasākumi veicami, lai uzlabotu situāciju
kodolspēkstacijās. Šveice ir apņēmusies pilnībā
ievērot no noturības testiem izrietošos ieteikumus, savukārt
Ukraina ir iekļāvusi noturības testu konstatējumus savu
kodolspēkstaciju modernizācijas programmā. Komisija
atzinīgi novērtē to, ka šīs darbības tuvina
minētās valstis ES pieejai šajā jomā. Komisijas novērtējums par institucionālo un tiesisko
regulējumu Papildus kodolspēkstaciju drošības
pārbaudēm Komisija ir novērtējusi Eiropas
kodoldrošības institucionālo arhitektūru un tiesisko
regulējumu, ņemot vērā SAEA rīcības plānu[10] un starptautisko diskusiju par
Konvencijas par kodoldrošību rezultātus. Komisija konstatēja
trūkumus un paraugpraksi, kurus attiecīgi var risināt vai
iekļaut ES tiesību aktos, pamatojoties uz pašreizējo
kompetenču līdzsvaru, paplašinātu sadarbību starp
dalībvalstīm vai pašreizējo ES programmu īstenošanu. Gaisa kuģu avāriju ietekme Šajā pārskatīšanas
pasākumā ir aplūkoti notikumi, kas varētu ietekmēt gan
kodolspēkstaciju drošību, gan drošumu, piemēram, gaisa kuģu
avārijas. Gaisa kuģu avāriju ietekme uz kodolspēkstaciju
drošību ir ietverta ENSREG noturības testu
specifikācijā. Attiecībā uz drošumu AHGNS
ziņojumā konstatēta labā prakse, kas dalībvalstīm
jāizmanto, lai nepieļautu ļaunprātīgas gaisa kuģu
avārijas. Komisija 2012. gada 25. septembrī
organizēja semināru “Kodolspēkstaciju drošība pret gaisa
kuģu trāpījumiem” nolūkā uzlabot spēkstaciju
drošību un izpētīt alternatīvas aizsardzības metodes.
Seminārā piedalījās dalībvalstu drošības
regulatīvās iestādes, kā arī savu ieguldījumu
deva ASV un Japānas eksperti. Uzaicinātie eksperti atsevišķi
apsvēra pašreizējo spēkstaciju raksturlielumus un jaunas
konstrukcijas. Gatavība ārkārtas situācijām ārpus
kodolspēkstacijas Drošības noturības pārbaužu
profesionālizvērtējuma posmā dažas NVO lūdza
paplašināt noturības testus, iekļaujot tajos arī gatavību
ārkārtas situācijām ārpus kodolspēkstacijām.
Eiropas Savienībā 30 km rādiusā ap
47 kodolspēkstacijām, kurās darbojas 111 reaktori,
dzīvo vairāk nekā 100 000 iedzīvotāji. Tas
nozīmē, ka preventīvie pasākumi ārpus
kodolspēkstacijām ir ļoti svarīgi. Atbildība par
šādu pasākumu veikšanu gulstas uz vairākām valstu,
reģionālajām un vietējām iestādēm. Komisija
ar ENSREG atbalstu aizsāk pētījumu nolūkā
gūt priekšstatu par pašreizējiem pasākumiem, galveno
uzmanību pievēršot ES pārrobežu reģioniem un pēc
vajadzības sniedzot ieteikumus. Pētījuma rezultāti
gaidāmi līdz 2013. gada beigām. Sadarbība starptautisko organizāciju satvarā Konvencijas par kodoldrošību
līgumslēdzējas puses 2012. gada augustā tikās
ārkārtas sanāksmē, lai pārskatītu tās
efektivitāti un turpmāko piemērotību. Komisija EURATOM
kopienas vārdā sagatavoja ziņojumu[11], un dalībvalstis un
Padome ir pilnvarojušas Komisiju risināt sarunas par konvencijas
īstenošanas uzlabošanu, kā arī par grozījumu
priekšlikumiem, ko iesniegušas citas līgumslēdzējas puses. 2.2. Konstatējumi pēc
drošības novērtējumiem un institucionālās un
tiesiskās pārskatīšanas Šie konstatējumi ir sīki aprakstīti
Komisijas dienestu darba dokumentā, kas pievienots šim paziņojumam.
Galvenie apsvērumi par katru tēmu ir apkopoti turpmākajos punktos. 2.2.1. Konstatējumi par
drošības pasākumiem pašreizējās kodolspēkstacijās Pamatojoties uz noturības testiem, valstu
regulatori secināja, ka nav tehnisku iemeslu, kuru dēļ būtu
jāslēdz kāda no Eiropas kodolspēkstacijām, un
konstatēja virkni labās prakses piemēru. Komisija nav pilnvarota
veikt šāda veida novērtējumus. Tomēr praktiski visās
kodolspēkstacijās jāuzlabo drošība, jo tika konstatēta
nepieciešamība pēc simtiem tehniskās modernizācijas
pasākumu. Pēc Trīmailailendas un Černobiļas
avārijas pasaules mērogā tika panākta vienošanās par
pasākumiem kodolspēkstaciju aizsargāšanai. Tomēr
noturības testos atklājās, ka daudzos gadījumos šo
pasākumu īstenošana vēl nav notikusi. Pielikumā iekļauti galvenie ieteikumi,
kas izriet no noturības testos iegūtajiem rezultātiem.
Sīkāka informācija par nepieciešamajiem uzlabojumiem un labo
praksi sadalījumā pa kodolspēkstacijām ir iekļauta
Komisijas dienestu darba dokumentā. Svarīgu konstatējumu piemēri: 4 reaktoros
(divās dažādās valstīs) operatoriem ir mazāk nekā
1 stunda laika, lai atjaunotu drošības funkcijas gadījumā,
ja pilnībā pārtrūkst elektroapgāde un/vai
pilnībā tiek zaudēts pēdējais dzesēšanas avots. 10
reaktoros vēl nav uzstādīta lokālā seismiskā
aparatūra. 4 valstīs
patlaban tiek izmantotas papildu drošības sistēmas, kas ir
pilnīgi neatkarīgas no parastajām drošības
sistēmām un atrodas vietās, kuras ir labi aizsargātas pret
ārēju iedarbību (piemēram, bunkuros izvietotas
sistēmas vai labi aizsargātas drošības pamatsistēmas).
Šādu variantu apsver vēl viena valsts. Pārvietojamas
iekārtas, jo īpaši dīzeļģeneratori, ir vajadzīgi
gadījumos, ja pilnīgi pārtrūkst elektroapgāde,
ārēju notikumu vai smagu negadījumu situācijās, un
tās jau ir pieejamas 7 valstīs un tiks uzstādītas
vairākumā pārējo valstu. Seminārā par gaisa kuģu
avārijām atklājās ievērojamas atšķirības
starp valstu pieejām, novērtējot jau darbojošos un jaunu
kodolspēkstaciju drošību šajā jomā. Prasībās, kas attiecas uz jaunu
kodolspēkstaciju konstrukciju, noteikts, ka pēc liela gaisa kuģa
ietriekšanās no drošības apvalka nedrīkst notikt nekādas
noplūdes. Vēsturisku iemeslu dēļ situācija
pašreizējās kodolspēkstacijās ir atšķirīga, un
piemērotās metodoloģijas un noteiktās sekas ne vienmēr
ir līdzvērtīgas un konsekventas visās
dalībvalstīs. Dalībnieki uzsvēra, ka skaidri
jānošķir drošuma jautājumi, jo attiecībā uz tiem ir
spēkā atšķirīga līmeņa institucionālā
atbildība un pārredzamība attiecībā uz sabiedrību. 2.2.2. Konstatējumi par
drošības procedūrām un sistēmām Noturības testos spilgti izcēlās
paraugprakse, kā arī nepilnības dalībvalstīs.
Sīkāka informācija ir iekļauta Komisijas dienestu darba
dokumentā. No noturības testiem un no citiem ziņojumiem par
Fukušimas gadījuma izmeklēšanu[12]
izriet, ka svarīgākie jautājumi ir šādi. ·
Trūkst konsekvences attiecībā uz
spēkstacijas drošības ārējo apdraudējumu
novērtēšanu un pārvaldību.
Piemēram, visas dalībvalstis nav ievērojušas Starptautiskās
Atomenerģijas aģentūras norādījumus par
seismiskajām slodzēm un vadlīnijas par plūdiem (pirmais ENSREG
Profesionālizvērtēšanas padomes ieteikums, sk. 2.3.2.). ·
Drošības varbūtības
novērtējuma (PSA) joma un dziļums, ko izmanto, lai raksturotu kodolreaktoru drošību,
ievērojami atšķiras, un dažās dalībvalstīs tie
nekavējoties jāuzlabo, lai sasniegtu pieņemtus starptautiskus
standartus. ·
Visās kodolspēkstacijās
jābūt pieejamām smagu negadījumu pārvaldības
vadlīnijām (SAMG), kas aptver visa veida situācijas.
Noturības testos atklāts, ka vairākās
dalībvalstīs SAMG ir pēc iespējas ātrāk
jāatjaunina un pilnīgi jāīsteno. ·
Ir jāuzlabo drošības kultūra. Ir nepilnības, nodrošinot svarīgāko drošības
jautājumu visaptverošu un pārredzamu konstatēšanu un
pārvaldību. Acīmredzama Fukušimas avārijas
mācība ir tas, ka cunami apdraudējums netika pienācīgi
novērtēts, galvenokārt cilvēcisko, sistēmisko un organizatorisko
faktoru dēļ. 2.2.3. Konstatējumi par
drošības tiesisko regulējumu un tā īstenošanu Ir konstatēti vairāki trūkumi
spēkā esošajā kodoldrošības sistēmā Eiropas un
dalībvalstu līmenī. ·
Svarīgākais konstatējums
saistīts ar to, ka joprojām saglabājas atšķirības
starp dalībvalstīm, tāpēc nav konsekventas pieejas
kodoldrošības regulējumam. Nav kodificētu ES mehānismu,
lai vienotos par tehniskajiem standartiem un paņēmieniem
drošības pārbaužu veikšanai. Kodoldrošības direktīvā
nav nekādu šādu noteikumu. ·
Noteikumi, kas aptver valstu regulatīvo
iestāžu neatkarību un līdzekļus to efektivitātes
nodrošināšanai, ir minimāli un ne vienmēr pietiekami, lai
novērstu situācijas, kad regulatīvā atbildība tiek
sadalīta starp vairākām struktūrām vai kad tā
gulstas tieši uz ministrijām (ekonomikas, vides u. c.). Turklāt
pašreizējais regulatīvo kompetenču katalogs nav pietiekami
nepārprotams. ·
Pārredzamība
ir būtiska, lai nodrošinātu, ka tiek izmantota labākā
iespējamā noturības testos konstatētā drošības
prakse. Tomēr Direktīvā par kodoldrošību ir iekļautas
tikai vispārīgas prasības par sabiedrības informēšanu. ·
Uzraudzības un verifikācijas
mehānismi ES līmenī nozīmē
tikai valstu kodoldrošības sistēmas
profesionālizvērtēšanu. 2.3. Galvenie ieteikumi pēc
drošības noturības testu veikšanas 2.3.1. Ieteikumi par drošības
pasākumiem pašreizējās kodolspēkstacijās Komisijas dienestu darba dokumentā ir
iekļauts pārskats par virkni drošības pasākumu, kas
nepieciešami atsevišķās kodolspēkstacijās. Turpmākie pasākumi Visas dalībvalstis ir uzsākušas
operatīvos pasākumus savu spēkstaciju drošības uzlabošanai.
Šādos pasākumos ietilpst papildu pārvietojams aprīkojums,
lai nepieļautu vai mazinātu smagu negadījumu sekas, labi aizsargāta
stacionārā aprīkojuma uzstādīšana un smagu
negadījumu pārvaldības uzlabošana, kā arī atbilstoši
personāla apmācības pasākumi. Aplēsts, ka
drošības papildu uzlabošanas izmaksas būs diapazonā no
EUR 30 līdz EUR 200 miljoniem katram reaktoram.
Tādējādi kopējās izmaksas 132 reaktoriem, kas
darbojas ES kodolspēkstacijās, turpmākajos gados varētu
būt EUR 10 – 25 miljardi. Šie skaitļi pamatojas
uz Francijas kodoldrošības iestādes publicētajām
aplēsēm (ietverot vairāk nekā vienu trešdaļu no ES
reaktoriem), un tie apstiprināmi valstu rīcības plānos. Saskaņā ar Komisijas un ENSREG
2012. gada 25. aprīļa Kopīgo deklarāciju[13] ENSREG jūlijā
vienojās par rīcības plānu, kura mērķis ir
nodrošināt, ka profesionālizvērtēšanas procesā
gūtie ieteikumi tiek īstenoti konsekventā un
pārredzamā veidā. Tam jābūt visu attiecīgo
dalībvalstu prioritātei. Ņemot vērā lielo skaitu
ieteikto uzlabojumu, ir jāizstrādā un jāpiemēro
metodes un kritēriji, lai novērtētu dažādo pasākumu
svarīgumu, lai noteiktu prioritātes un piešķirtu
finansējumu tām jomām, kuras ļauj gūt vislielākos
drošības ieguvumus. Vienlaikus novērtējumā par
konstruējamām kodolspēkstacijām tika secināts, ka
iespējamība, ka visi šie drošības uzlabošanas pasākumi
spēcīgi ietekmēs jaunās reaktoru konstrukcijas, ir maza.
Tāpēc ir maz ticams, ka ievērojami pieaugs ieguldījumu
izmaksas jaunu kodolenerģijas iekārtu celtniecībai Eiropā,
ja tiks izmantotas labākās pieejamās tehnoloģijas. Par uzraudzības un verifikācijas
mehānismu īstenošanu ir atbildīgas dalībvalstis. 2.3.2. Ieteikumi par
procedūrām un sistēmām Attiecībā uz drošību ENSREG
Profesionālizvērtēšanas padomes ziņojumā
konstatētas četras galvenās jomas turpmākiem uzlabojumiem
Eiropā. ·
Būtu jāizstrādā Eiropas
norādījumi par dabas radītu apdraudējumu, tostarp
zemestrīču, plūdu un ārkārtēju laika
apstākļu, un drošības rezervju novērtēšanu, lai
panāktu lielāku saskaņotību starp dalībvalstīm. Rietumeiropas Kodolregulatoru asociācija (WENRA),
iesaistot labākos pieejamos Eiropas ekspertus (saistībā ar pirmo
konstatējumu 2.2.2. punktā) būtu ļoti piemērota
šā uzdevuma veikšanai. ·
Periodiska drošības pārskatīšana
(PSR) katrai kodolspēkstacijai būtu jāveic vismaz ik
pēc 10 gadiem, lai uzturētu un uzlabotu
spēkstaciju drošību un izturību un no jauna izvērtētu
dabas katastrofas, kurām spēkstacijas var tikt pakļautas. ·
Ir jāievieš atzīti pasākumi,
lai aizsargātu drošības apvalka integritāti, jo tas ir
pēdējais, kas aizsargā cilvēkus un vidi pret
radioaktīvām noplūdēm. ·
Negadījumus, ko izraisa dabas katastrofas,
nevajadzētu pieļaut un/vai rīkoties tā, lai samazinātu
to sekas. Jāapsver šādu pasākumu
īstenošana: bunkuros izvietots aprīkojums, lai novērstu un
pārvaldītu smagu negadījumu, pārvietojamas iekārtas,
kas aizsargātas pret ārkārtējām dabas
katastrofām, ārkārtas reaģēšanas centri, kas
aizsargāti pret ārkārtējām dabas katastrofām un
piesārņojumu, ātri pieejamas glābšanas grupas un
aprīkojums, lai atbalstītu vietējos operatorus ilgtermiņa
pasākumu laikā. Turpmākie pasākumi Komisija un valstu regulatori ir vienojušies, ka
līdz 2012. gada beigām tiks sagatavoti un darīti pieejami valstu
rīcības plāni ar termiņiem to īstenošanai.
2013. gada sākumā tiem piemēros
profesionālizvērtēšanas metodoloģiju, lai verificētu,
ka “noturības testu” ieteikumi tiek pārredzamā veidā
konsekventi īstenoti visā Eiropā. Jomās, kurās
nepieciešama papildu tehniskā analīze un norādījumi, valstu
regulatori cieši sadarbosies WENRA satvarā. Incidenti kodolspēkstacijās, pat
dalībvalstīs ar citā ziņā labu drošības
vēsturi, apstiprina, ka nepieciešams rūpīgi un regulāri
veikt drošības pārbaudes un novērtēt operatīvo
pieredzi, un uzsver nepieciešamību pēc ciešas sadarbības
un informācijas apmaiņas starp operatoriem,
piegādātājiem, regulatoriem un Eiropas iestādēm,
piemēram, Eiropas informācijas apstrādes centru darbības
pieredzes apmaiņas jautājumos (European Clearinghouse of Operating
Experience), ko uztur Komisijas Kopīgais pētniecības centrs
(JRC). Turklāt ENSREG var būt svarīga loma, lai
nodrošinātu, ka jebkādu kodolincidentu novēršanas pieredze un
secinājumi tiek nekavējoties izplatīti un konsekventi
piemēroti citās dalībvalstīs. Piemēram, neseno
izmeklēšanu rezultāti par Doel 3 reaktoru
Beļģijā liecina, ka nepieciešams nemitīgi
pārbaudīt spēkstacijas stāvokli ar modernākajiem
paņēmieniem un pēc iespējas plašāk izplatīt
informāciju. Turklāt Komisija iesaka valstu regulatoriem
savās turpmākajās drošības pārbaudēs iekļaut
detalizētāku analīzi attiecībā uz tādu
negadījumu ietekmi, kuros iesaistīti vairāki reaktori,
ņemot vērā arī aprīkojuma un materiālu
novecošanu, lietotās degvielas glabāšanas iekārtas un
iespējas samazināt lietotās degvielas glabāšanu
šādās iekārtās nolūkā samazināt risku, ko
var radīt dzesēšanas sistēmas atteice. Komisija uzskata, ka drošības
novērtējuma paplašināšana, ietverot tajā gatavību
ārkārtas situācijām un reaģēšanas pasākumus
ārpus kodolspēkstacijām, ir svarīga papildu
darbība, lai uzlabotu iedzīvotāju drošību. Tāpēc,
kā pirmo soli šajā virzienā, Komisija uzsāk
pētījumu “Pašreizējo gatavības kodolnegadījumiem un
reaģēšanas pasākumu ārpus kodolspēkstacijām
pārbaude ES dalībvalstīs un kaimiņvalstīs”.
Pētījuma mērķis ir pārbaudīt ES dalībvalstu
un kaimiņvalstu gatavību kodolnegadījumiem ārpus
kodolspēkstacijām un reaģēšanas spējas, noteikt
konsekvences trūkumus un nepilnības un izstrādāt
priekšlikumus (leģislatīvus vai neleģislatīvus)
iespējamiem uzlabojumiem. Attiecībā uz drošības
problēmām saistībā ar gaisa kuģu ietriekšanos
kodolspēkstacijās Komisija iesaka ENSREG nekavējoties
sākt darbu pie Eiropas drošības pieejas nolūkā
izstrādāt saskaņotu metodoloģiju un noteikt
salīdzināmus augsta līmeņa standartus visā Eiropas
Savienībā. 2.4. Galvenie konstatējumi un
ieteikumi pēc drošības novērtējumiem[14] Kodoldrošības jautājumu ad hoc darba
grupas[15]
galīgajā ziņojumā ir iekļauti secinājumi par
piecām apspriestajām tēmām, proti, fizisko
aizsardzību, ļaunprātīgām gaisa kuģu avārijām,
kiberuzbrukumiem, plānošanu kodolavāriju situācijām un
mācībām un apmācību. Tā kā par valsts
drošību joprojām ir atbildīgas dalībvalstis un tā
kā risināmo jautājumu sensitivitāte un
konfidencialitāte nepārprotami nozīmē stingrus
ierobežojumus, ziņojumā ir vairāki ieteikumi
dalībvalstīm kodoldrošības uzlabošanai ES. Tajā jo
īpaši uzsvērti šādi jautājumi: ·
neatliekama nepieciešamība
dalībvalstīm, kuras to vēl nav izdarījušas, pabeigt
grozītās Konvencijas par kodolmateriālu fizisko aizsardzību
ratifikāciju; ·
SAEA norādījumu un pakalpojumu pievienotā vērtība, tostarp regulāras IPPAS[16] misijas visās
dalībvalstīs, kurās ir kodolspēkstacijas; ·
regulāras un ciešas sadarbības starp dalībvalstīm un ar kaimiņvalstīm
svarīgums; ·
nepieciešamība noteikt kārtību un
forumus, lai turpinātu ES darbu pie kodoldrošības. 2.5. Ieteikumi par to, kā
sasaistīt darbu pie drošības jautājumiem ar darbu pie drošuma
jautājumiem Ir nepieciešama neatlaidīga rīcība,
lai sasaistītu darbu pie kodoldrošības ar darbu pie kodoldrošuma un
novērstu iespējamus trūkumus. Piemēram, ne drošības
noturības testi, ne ziņojums par kodoldrošumu neatbild uz visiem
attiecīgajiem jautājumiem saistībā ar iespējamām
gaisa kuģu avārijām vai kodolspēkstaciju izturību pret
ārējiem notikumiem. Tomēr ar noturības testiem
ievērojamā apmērā ir aptverta gaisa kuģu avāriju
ietekme, jo tika veikts rūpīgs darbs saistībā ar
pilnīgu elektroapgādes zaudēšanu un spēkstaciju
dzesēšanas sistēmas atteici. Lai gan šī ir joma, kurā
dalīta kompetence ir dažādām iestādēm, Komisija paredzējusi
turpināt to pētīt, šajā nolūkā rīkojot
īpašas ekspertu uzklausīšanas. Citās kodoldrošuma jomās
ciešā sadarbībā ar dalībvalstīm būs jāapsver
īpaši projekti saskaņā ar ES CBRN rīcības
plānu un rīcību kiberdrošības stiprināšanai. ENSREG
savā rīcības plānā ir piekritusi turpināt
sadarboties jautājumā par gaisa kuģu avārijām
tiktāl, cik to atļauj valstu regulatoru tiesiskā kompetence. 3. ES kodoldrošības sistēmas
nostiprināšana 3.1. Esošā kodoldrošības
tiesiskā regulējuma īstenošana Termiņš, līdz kuram ES
dalībvalstīm vajadzēja pabeigt Kodoldrošības
direktīvas[17]
transponēšanu valsts līmenī, bija 2011. gada
22. jūlijs. Eiropas Komisija uzsāka pienākumu neizpildes
procedūras pret divpadsmit dalībvalstīm, kuras termiņu
neievēroja[18].
Līdz šim divas dalībvalstis[19]
vēl joprojām nav pabeigušas transponēšanas pasākumus. Tagad
Komisija sāks padziļināti analizēt dalībvalstu
transponēšanas pasākumu kvalitāti. 3.2. Kodoldrošības
tiesiskā regulējuma uzlabošana 3.2.1. Kodoldrošības
direktīvas pārskatīšana Ir ļoti svarīgi nodrošināt, lai no
Fukušimas negadījuma gūtā mācība un noturības
testu secinājumi tiktu pareizi un konsekventi īstenoti ES un
atspoguļoti tiesiskajā regulējumā. Noturības testi, ziņojumi
no Japānas un starptautiskās kopienas darbs SAEA ir
apstiprinājis, ka starp dalībvalstīm ne tikvien pastāv
ievērojamas atšķirības, bet arī vērojamas
nepilnības saistībā ar svarīgāko drošības
jautājumu visaptverošu un pārredzamu noteikšanu un pārvaldību.
Turklāt ir noteiktas vairākas
vājās vietas pašreizējā ES kodoldrošības
sistēmā (sk. 2.2.3. sadaļu). Lai tās novērstu,
Kodoldrošības direktīva jāpārskata šādās
jomās. (1)
Drošības procedūras un sistēmas.
Spēkā esošās Kodoldrošības direktīvas joma ietver
tikai vispārējus principus, galvenokārt nosakot kompetenču
sadalījumu starp kodoloperatoriem, valstu regulatoriem un citām
valstu struktūrām, tāpēc ar to nevar risināt
tehniskās drošības jautājumus, kas konstatēti Fukušimas
kodolnegadījumā un noturības testos. Galvenie pamatieteikumi,
kas izriet no noturības testiem (piemēram, periodiska ārējo
apdraudējumu novērtēšana, atzītu paņēmienu
īstenošana, lai mazinātu negadījumu ietekmi, u. c.), ir
jāpārvērš saskaņotos mehānismos, kuru pamatā ir pārskatītā
direktīva un uz kuriem valstu regulatīvās iestādes var
balstīt savus neatkarīgos lēmumus. Ir jāuzlabo
gatavība nopietnām kodolavārijām vai
radioloģiskām avārijām un reaģēšana uz tām.
Pārskatītajā direktīvā būtu jāiekļauj
noteikumi, saskaņā ar kuriem dalībvalstu
kodolspēkstacijās jābūt nodrošinātai gatavībai
ārkārtas situācijām un reaģēšanas
pasākumiem. Īpaša uzmanība jāpievērš jaunu
kodoliekārtu drošībai. Lai gan pārskatītajā
direktīvā var noteikt pamatparametrus un drošības
mērķus, ir nepieciešams noteikt ENSREG lomu norādījumu
sniegšanā to īstenošanai, kā to parādīja nesenie
notikumi Doel reaktorā. Minētie notikumi no jauna uzsvēra
nepieciešamību pēc dialoga starp operatoriem un drošības
iestādēm, lai apmainītos ar paraugpraksi un to īstenotu, un
ieviestu modernākās tehnoloģijas. Attiecībā uz jauniem
reaktoriem direktīvā būtu jāņem vērā WENRA
drošības mērķi. (2)
Kodolnozares regulatīvo iestāžu loma
un līdzekļi. Patlaban spēkā esošie
noteikumi par regulatīvo nošķīrumu un kodolnozares
regulatīvo iestāžu efektivitāti ir jāstiprina, lai
nodrošinātu šo iestāžu efektīvu neatkarību un
garantētu, ka tām ir atbilstīgi līdzekļi
rīcībai. (3)
Atklātība un pārredzamība. Regulatīvo lēmumu pārredzamība un kodoloperatoru
īstenota sabiedrības regulāra informēšana būtu
jāpaplašina un jākonkretizē, piemēram, nosakot
pienākumus licenču turētājiem vai precizējot minimālo
informācijas veidu, kas kompetentajai regulatīvajai iestādei
jāsniedz sabiedrībai. (4)
Uzraudzība un verifikācija. Noteikumi par uzraudzību un verifikāciju, piemēram,
plašāk izmantojot profesionālizvērtēšanu, būtu
jāpaplašina, ietverot citas jomas, ne tikai valsts regulatīvās
sistēmas pārskatīšanu. 3.2.2. Kodolapdrošināšana un
kodolatbildība Pašreizējais ES tiesiskais pamats nemaz
neietver nosacījumu analīzi, lai kodolincidentos vai
kodolavārijās cietušie varētu saņemt kompensācijas.
Arī noturības testu procesā tas netika iekļauts. Tomēr
Euratom līguma 98. pantā ir paredzētas Padomes
direktīvas, ar ko šajā jomā nosaka saistošus pasākumus.
Tāpēc, pamatojoties uz ietekmes novērtējumu, Komisija ES
kompetences ietvaros analizēs, kādā apmērā būtu
jāuzlabo potenciālo cietušo situācija, ja Eiropā notiktu
kodolnegadījums. Komisija ir paredzējusi ierosināt saistošus
tiesību aktus kodolapdrošināšanas un kodolatbildības jomā.
Šajā sakarā būtu jāpievēršas arī jautājumam
par dabiskajai videi nodarīto postījumu kompensēšanu. 3.2.3. Tiesību aktu par
pārtiku un dzīvnieku barību pārskatīšana Uz tādas pārtikas un dzīvnieku
barības pārvaldību, kura ir piesārņota, notiekot
kodolavārijai, attiecas gan Drošības pamatstandartu direktīva
(96/29/Euratom), gan konkrēti noteikumi attiecībā uz to
laišanu tirgū Padomes Regulā (Euratom) Nr. 3954/87 par
pārtikas produktu un lopbarības maksimāli pieļaujamo
radioaktīvā piesārņojuma līmeni pēc
kodolavārijas vai citas radiācijas avārijas situācijas.
Minētā regula ir tikusi pakļauta pārstrādāšanas
procedūrai[20].
Tomēr patlaban Komisija ir nolēmusi atsaukt
pārstrādāšanas priekšlikumu un saskaņot šo regulu ar jauno
Komiteju procedūras regulu[21],
kas stājās spēkā 2011. gada martā. Notikumos Fukušimā un
Černobiļā gūtā pieredze apstiprina nepieciešamību
nodalīt tos instrumentus, ar kuriem regulē pārtikas
importēšanu no trešām valstīm, no instrumentiem, ar kuriem
regulē pārtikas laišanu tirgū pēc avārijas ES.
Pamatojoties uz šo pieredzi, regula ir jāpārskata, lai
nodrošinātu elastīgākus instrumentus, kas jebkādu
kodolavāriju vai radioloģisku avāriju gadījumos ļaus
veikt konkrētas, mērķtiecīgas darbības (ES, ES
tuvumā vai attālā valstī). 3.3. Cilvēkresursu un
apmācības stiprināšana Neatkarīgi no
tā, vai valsts ir izvēlējusies turpināt izmantot
kodolenerģiju, pamazām pārtraukt tās izmantošanu vai
uzsākt šā enerģijas avota izmantošanu, svarīgai
prioritātei vajadzētu būt pieredzējuša darbaspēka
pieejamībai. Eiropas līmenī EK Kopīgais
pētniecības centrs sadarbībā ar ES kodoldrošības
regulatoriem un PSO pārvalda Darbības pieredzes apmaiņas
iniciatīvu. Kopīgais pētniecības centrs šajās
darbībās ļaus piedalīties visām valstu kodolnozares
regulatīvajām iestādēm, kuras vēlas piedalīties,
ar mērķi izveidot pastāvīgu Eiropas Kodoldrošības
laboratoriju drošības nemitīgai uzlabošanai. Šī laboratorija
sniegs zinātnisku un tehnisku atbalstu efektīvam darbam, lai
nemitīgi uzlabotu kodoldrošību, jo īpaši, izmantojot tādu
incidentu analizēšanu un novērtēšanu, ko konstatē Komisija
vai ENREG. Euratom
pētniecības un inovācijas darbībās (Apvārsnis
2020) īpaša uzmanība būtu veltāma no Fukušimas notikumiem
gūtajai mācībai, un ir vajadzīga labāka
koordinācija starp valstu, Eiropas un starptautiskajām
darbībām. Būtu jāveicina turpmāka apmaiņa ar
paraugpraksi, lai nemitīgi turpinātu uzlabot un harmonizēt
kodoldrošības kultūru. 3.4. Starptautiskas
sadarbības veidošana Komisija turpinās ar piemērotiem
stimuliem un instrumentiem mudināt visas ES kaimiņvalstis
informēt par noturības testu rezultātiem, piedalīties
profesionālizvērtēšanās un nodrošināt, lai ieteikumu
īstenošanā gūtā pieredze tiktu kopīgi izmantota ar
mērķi uzlabot kodoldrošību gan ES, gan pie tās
robežām. Patlaban tiek apsvērta Euratom aizdevuma
piešķiršana Ukrainai, lai paātrinātu tās visaptverošās
drošības uzlabošanas programmas īstenošanu. Ir uzsāktas arī sarunas ar Japānu,
lai attīstītu divpusēju sadarbību noturības testu un
regulatīvo jautājumu jomā. SAEA jau ir iesniegts projekts
saprašanās memorandam labākai sadarbībai kodoldrošības
jomā. Komisija sadarbosies ar Eiropas Ārējās darbības
dienestu (EĀDD), lai pēc iespējas labāk izmantotu
pašreizējos ārējās sadarbības instrumentus
attiecīgajā jomā, jo īpaši kodoldrošības
sadarbības instrumentu, stabilitātes instrumentu attiecībā
uz ķīmisku, bioloģisku, radioloģisku risku un kodolrisku
mazināšanu komponentā un pirmspievienošanās instrumentu. 3.5. Kodoldrošības
globālā tiesiskā regulējuma uzlabošana Izmantojot SAEA, galvenie kodoldrošības
pārvaldības instrumenti ir starptautiski saskaņoti drošības
standarti un konvencijas, jo īpaši Konvencija par kodoldrošību un
Konvencija par agrīnu paziņošanu par kodolavāriju. Konvencijas
par kodoldrošību ārkārtas sanāksmē 2012. gada
augustā tika panākta vienošanās izveidot darba grupu, kuras
uzdevums būtu 2014. gadā iesniegt tādu darbību
sarakstu, kas paredzētas konvencijas stiprināšanai, kā arī,
ja nepieciešams, iesniegt priekšlikumus konvencijas grozīšanai.
Vairākums valstu, kas piedalās šajā darba grupā,
uzsvēra nepieciešamību ņemt vērā SAEA drošības
standartus, regulatīvo neatkarību un efektivitāti,
profesionālizvērtēšanas plašu izmantošanu, kā arī
uzlabotu atklātību un pārredzamību. Komisija
pilnībā ņems vērā šos principus un mērķus.
Arī turpmāk ir vajadzīga dalībvalstu un ES iestāžu
cieša apņemšanās, lai nodrošinātu, ka
pārskatītajā starptautiskās kodoldrošības
sistēmā pēc iespējas plašāk ir atspoguļoti ES
tiesību akti. Komisija turpinās rīkoties, lai tas
īstenotos. 4. Kodoldrošuma stiprināšana Komisija atbalsta konstatējumus un
ieteikumus, kas uzsvērti AHGNS galīgajā
ziņojumā. Lai sniegtu ieguldījumu kodoldrošības
jautājumu risināšanā, Komisija izmantos pašreizējo
kompetenci un programmas, lai mudinātu dalībvalstis turpināt
īstenot konkrētus pasākumus. Konkrētāk, Komisija turpinās
sadarboties ar dalībvalstīm šādās jomās: –
starptautiskas izcelsmes ķīmisku,
bioloģisku, radioloģisku incidentu un kodolincidentu (CBRN)
draudu, tostarp terora aktu, samazināšana un radioaktīvu
materiālu un kodolmateriālu atklāšana, īstenojot ES CBRN
rīcības plānu un pārvaldot programmas par CBRN
drošumu; –
Direktīvas 2008/114/EK par to, lai
apzinātu un noteiktu Eiropas Kritiskās infrastruktūras un
novērtētu vajadzību uzlabot to aizsardzību[22], pārskatīšana, kas
paredzēta 2013. gadā; –
Komisija līdz gada beigām iesniegs
priekšlikumu tiesību aktam par tīklu un informācijas drošumu.
Saskaņā ar šo priekšlikumu operatoriem noteiktās kritiskās
nozarēs, kuru darbība ir ļoti atkarīga no IKT, būs
jānodrošina savu informācijas sistēmu drošums un
jāziņo valsts sektora iestādēm par nopietniem drošuma
pārkāpumiem. Šīs prasības attieksies uz
elektroenerģētikas uzņēmumiem, kuru darbība
saistīta ar kodolenerģiju; –
priekšlikuma pieņemšana par Savienības
civilās aizsardzības mehānisma[23]
pārskatīšanu, kas veicina sadarbību starp dalībvalstīm
civilās aizsardzības palīdzības intervenču jomā
nopietnu avāriju gadījumā, tostarp radioloģisku un
kodolnegadījumu gadījumā, kā arī profilakses un
gatavības darbības (piemēram, riska novērtēšanas un
riska pārvaldības plāni, CBRN moduļi,
apmācība un mācības liela mēroga katastrofām,
scenāriju izstrāde un situatīvā plānošana); –
grozītās Konvencijas par
kodolmateriālu fizisko aizsardzību ātra ratifikācija
visās dalībvalstīs. Kad dalībvalstis būs pabeigušas
savas iekšējās procedūras, Komisija pabeigs ratifikācijas
procesu ar Euratom, kā 2006. gadā vienojās Padome. Komisija arī uzskata, ka joprojām ir
noteiktāk jārisina aspekti saskarnē starp kodoldrošību un
kodoldrošumu. Ārpus Eiropas Savienības izraudzīto
valstu un reģionu institucionālās spējas ķīmisko,
bioloģisko, radioloģisko un kodolrisku novēršanas jomā
uzlabos stabilitātes instruments – ES CBRN izcilības centru
programma. 5. Secinājumi un turpmākā
rīcība ES kodoliekārtu noturības testi
vērienīguma un visu iesaistīto pušu sadarbības un
apņemšanās ziņā bija pirmais šāda veida pasākums.
Šie testi tika izmantoti starptautiskā mērogā vai nu kā
kodolspēkstaciju drošības novērtējuma pamats, vai arī
kritērijs šādam novērtējumam[24]. Visu ar drošību
saistīto ziņojumu publiska pieejamība un tādu valstu
dalība, kurās nav kodolspēkstacijas, ir padarījusi šos
testus par pārredzamības paraugstundu. Noturības testi ir pabeigti. Tomēr to
ietekmi nevajadzētu uzskatīt par vienreizēju pasākumu, bet
gan par nemitīgu procesu, lai uzlabotu kodoldrošību ciešā
sadarbībā ar valstu regulatīvajām iestādēm ENSREG
un SAEA kontekstā. ES ir jācenšas izstrādāt
visaptveroša Eiropas pieeja drošībai, tostarp ietverot tādu Eiropas
tiesību aktu pārskatīšanu, kas attiecas uz kodoldrošību, un
papildinot to ar leģislatīviem vai neleģislatīviem instrumentiem
par kodolatbildību, par gatavību ārkārtas situācijām
un reaģēšanu uz tām un veicot darbības kodoldrošuma
jomā. Šādā veidā visi ES iedzīvotāji varēs
būt pārliecināti, ka uz ES saražoto kodolenerģiju attiecas
visstingrākie drošības nosacījumi pasaulē. Noturības testi un saistītās
darbības ir svarīgs ES un dalībvalstu regulatīvo
iestāžu sasniegums, un tie ir palīdzējusi sasniegt
taustāmus rezultātus. ·
Ir konstatēts, kādi nozīmīgi un
taustāmi spēkstaciju uzlabojumi ir nepieciešami visās
dalībvalstīs, un tie tiek īstenoti vai plānoti. ·
Ir konstatētas nepilnības sistēmās
un procedūrās, kā arī trūkumi tiesiskajā
regulējumā, un tiek gatavoti priekšlikumi to novēršanai. ·
Ir izveidoti pirmie tilti starp iestādēm,
kas rūpējas par drošību, un iestādē, kas
rūpējas par drošumu. Lai novērstu iedzīvotāju bažas,
ir būtiski uzlabot dialogu starp šīm iestādēm jomās,
kur drošība saskaras ar drošumu. Nolūkā nodrošināt
pienācīgu turpmāko rīcību pēc noturības
testiem Komisija: ·
aicina Eiropadomi noteikt dalībvalstīm
pienākumu ātri īstenot no noturības testiem izrietošos
ieteikumus, kā arī ieteikt to darīt visām trešām
valstīm, kas piedalījušās noturības testos. Komisija
nodrošinās atklātību un pārskatāmību
turpmākajās darbībās pēc noturības testu
procedūras, bet saskaņā ar patlaban spēkā esošajiem
tiesību aktiem nebūs juridiski atbildīga par
kodolspēkstaciju drošības operatīvo novērtējumu.
Komisija ierosina Eiropadomei līdz 2014. gada jūnijam
pārbaudīt ieteikumu izpildes situāciju, pamatojoties uz
konsolidētu Komisijas ziņojumu, ko tā sagatavos ciešā
sadarbībā ar ENSREG. Komisija aicina dalībvalstis
nekavējoties rīkoties, lai īstenotu visus noturības testu
ieteikumus saskaņā ar ENSREG rīcības plānā
noteiktajiem termiņiem un nolūkā īstenot lielāko
vairumu no nepieciešamajiem drošības uzlabojumiem līdz
2015. gadam; ·
vēlākais līdz 2013. gada
sākumam un pēc konsultācijām ar dalībvalstu
zinātniskajiem un tehniskajiem ekspertiem, kā paredzēts Euratom
līguma 31. pantā, iesniegs Eiropas Parlamentam un Padomei
priekšlikumus vērienīgai ES kodoldrošības direktīvas
pārskatīšanai. Tiek apsvērta arī priekšlikuma
iesniegšana par kodolapdrošināšanu un kodolatbildību, un tas tiks
iesniegts 2013. gadā tāpat kā priekšlikums par
maksimālo pieļaujamo radioaktīvā piesārņojuma
līmeni pārtikā un dzīvnieku barībā; ·
izpētīs priekšlikumus Euratom programmā
Apvārsnis 2020 nolūkā veicināt kodolnozarē
strādājoša personāla apmaiņu starp dalībvalstīm; ·
ierosinās piešķirt Padomei mandātu
aktīvi piedalīties efektivitātes un pārredzamības
darba grupā SAEA satvarā nolūkā uzlabot Konvenciju par
kodoldrošību un sagatavot kopīgu Eiropas priekšlikumu līdz
nākamajai pārskatīšanas sanāksmei 2014. gada
martā. Komisija arī turpinās pašreizējo dialogu ar
citām valstīm, lai nodrošinātu Eiropas priekšlikumu
maksimālu konverģenci; ·
turpinās stimulēt zinātniskas
darbības, ka vērstas uz kodoldrošības novērtējumu un
prakses turpmāku harmonizēšanu ES; ·
turpinās piedalīties kodoldrošuma
stiprināšanā, attiecīgi pamatojoties uz esošo CBRN darbu,
šajā nolūkā pēc vajadzības izmantojot dalībvalstu
un ES iestāžu pastiprinātu sadarbību, kā arī
ārējas sadarbības instrumentus ciešā sadarbībā ar
EĀDD. SAĪSINĀJUMU SARAKSTS AHGNS Kodoldrošības jautājumu ad hoc darba
grupa BWR verdoša
ūdens reaktors CBRN ķīmisks,
bioloģisks, radioloģisks un kodol- CNS Konvencija
par kodoldrošību EĀDD Eiropas
Ārējās darbības dienests ENSREG Eiropas
Kodoldrošības jomas regulatoru grupa SAEA Starptautiskā
atomenerģijas aģentūra IKT informācijas un
komunikācijas tehnoloģijas INSC Instruments
sadarbībai kodoldrošības jomā IPPAS Starptautiskais fiziskās aizsardzības konsultāciju
dienests JRC Eiropas
Komisijas Kopīgais pētniecības centrs NPP kodolspēkstacija SAM smagu
negadījumu pārvaldība SAMG smagu
negadījumu pārvaldības vadlīnijas TSO tehniskās
drošības organizācija PSA drošības
varbūtības novērtējums PSR periodiskas
drošības pārbaudes WENRA Rietumeiropas
kodolregulatoru asociācija Pielikums[25]
Kopsavilkums par
galvenajiem ieteikumiem pēc ES dalībvalstu kodolspēkstaciju
noturības testiem Attiecībā uz
zemestrīcēm būtu jāizmanto ārēju drošības
apdraudējumu gadījumi, kas atbilst pārsniegšanas
varbūtībai, kas mazāka par reizi 10 000 gados. (Kodolspēkstacijas būvniecības
vieta būtu jāizvērtē, pamatojoties uz seismisko
analīzi, kurā ņemtas vērā vispostošākās
zemestrīces pēdējo 10 000 gadu laikā.) Attiecībā uz plūdiem būtu
jāizmanto ārēju drošības apdraudējumu gadījumi,
kas atbilst pārsniegšanas varbūtībai, kas mazāka par reizi
10 000 gados. (Kodolspēkstacijas būvniecības
vieta būtu jāizvērtē, pamatojoties uz analīzi,
kurā ņemti vērā vispostošākie plūdi
pēdējo 10 000 gadu laikā.) Būtu jāizmanto pretzemestrīču
konstruktīvais rādītājs grunts paātrinājuma
vērtībai vismaz 0,1 g. Kodolspēkstacijas konstrukcijai ir
jābūt tādai, lai tā spētu izturēt
zemestrīci, kuras radītais grunts paātrinājums ir vismaz
0,1 g. Negadījumu novēršanai nepieciešamie
līdzekļi būtu jāglabā vietās, kas atbilstoši
aizsargātas pret ārējiem notikumiem. Būtu jāuzstāda vai jāuzlabo
kodolspēkstacijā uzstādītie seismiskie instrumenti. Laikam, kas ir operatora rīcībā
drošības funkciju atjaunošanai gadījumā, ja pilnībā
pārtrūkst elektroapgāde un/vai tiek zaudēts
pēdējais dzesēšanas avots, vajadzētu būt ilgākam
nekā 1 stunda (bez cilvēku iejaukšanās). Ārkārtas darbības
procedūrām vajadzētu aptvert visus spēkstacijas
stāvokļus (no pilnas jaudas līdz izslēgšanai). Būtu jāīsteno smagu negadījumu
pārvaldības pamatnostādnes, un tām būtu jāaptver
visi spēkstacijas ekspluatācijas stāvokļi (no „pilnas
jaudas” līdz „izslēgtam" stāvoklim). Būtu jāievieš pasīvie pasākumi
ūdeņraža (vai citu degošu gāzu) eksploziju novēršanai smaga
negadījuma laikā (piemēram, pasīvie autokatalītiskie
rekombinatori vai citas attiecīgas alternatīvas). Vajadzētu būt uzstādītām
drošības apvalka ventilācijas sistēmām ar filtrēšanu,
lai ierobežotu radioaktivitātes daudzumu, kas iespējamā
negadījumā nokļūst ārpus drošības apvalka. Vajadzētu būt pieejamai rezerves
avārijas vadības zālei, ja galvenā vadības zāle
kļūst neizmantojama radioloģisku noplūžu gadījumā
pēc smaga negadījuma, pēc ugunsgrēka galvenajā
vadības zālē vai ja rodas ārkārtēji
ārēji apdraudējumi. [1] EUCO 10/11 (31. punkts). [2] Saskaņā ar Kodoldrošības direktīvas
6. pantu galvenā atbildība par kodoldrošību gulstas uz
"licences turētāju" (t. i., kodolspēkstacijas
operatoru) valsts kompetentās regulatīvās iestādes
uzraudzībā. Dalībvalstis ir atbildīgas par to, lai attiecībā
uz kodoldrošību izveidotu un uzturētu valsts tiesisko,
regulatīvo un organizatorisko sistēmu. Saskaņā ar Euratom
līgumu Komisija var iesniegt tiesību aktu priekšlikumus ES
kodoldrošības tiesiskā pamata izveidei, tomēr nevar aizstāt
savu atbildību ar dalībvalstu atbildību. Lai šo situāciju
mainītu, būtu jāgroza spēkā esošie tiesību akti. [3] Apvienotā Karaliste, Beļģija,
Bulgārija, Čehija, Francija, Nīderlande, Rumānija,
Slovākija, Slovēnija, Somija, Spānija, Ungārija,
Vācija, Zviedrija. [4] Lietuvā patlaban notiek Ignalinas
kodolspēkstacijas slēgšana. [5] Kopumā noturības testi tika veikti 132
reaktoriem, kas darbojas ES, 13 ES reaktoriem, kuros kopš noturības testu
uzsākšanas uzsākta ekspluatācijas pārtraukšana,
15 reaktoriem Ukrainā un 5 reaktoriem Šveices
Konfederācijā. [6] COM 784 galīgā redakcija, 24.11.2011. [7] 14 dalībvalstis, kurās darbojas
kodolspēkstacijas (Apvienotā Karaliste, Beļģija,
Bulgārija, Čehijas Republika, Francija, Nīderlande,
Rumānija, Slovākijas Republika, Slovēnija, Somija, Spānija,
Ungārija, Vācija, Zviedrija), Lietuva (kurā notiek
Ignalīnas bloku darbības pārtraukšana saskaņā ar
darbības licencēm) un Šveice un Ukraina kā ES
kaimiņvalstis. [8] Noturības testa ziņojums Komisijai iesniegts
2012. gada maijā. [9] Finansiāla un tehniska palīdzība no ES
Instrumenta sadarbībai kodoldrošības jomā. Ziņojums
gaidāms 2013. gada sākumā. [10] http://www.iaea.org/newscenter/focus/actionplan/reports/actionplanns130911.pdf [11] C(2012) 3196 final, 10.5.2012. [12] "Investigation Committee on the Accident at Fukushima
Nuclear Power Stations of Tokyo Electric Power Company", galīgais
ziņojums, 2012. gada jūlijs (http://icanps. go.jp/) un "The
Fukushima Nuclear Accident Independent Investigation Commission",
galīgais ziņojums, 2012. gada jūlijs
(http://www.naiic.jp/en/2012/). [13] http://www.ensreg.eu/sites/default/files/EC%20ENSREG%20Joint%20Statement%2026%20April%202012%20-Final%20to%20publish.pdf [14] Šīs iedaļas pamatā ir Kodoldrošības
jautājumu ad hoc darba grupas galīgais ziņojums (AHGNS). [15] http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st10/st10616.en12.pdf, 31.5.2012. [16] Starptautiskais fiziskās
aizsardzības konsultāciju dienests. [17] Padomes 2009. gada 25. jūnija
Direktīva 2009/71/Euratom, ar ko izveido Kopienas kodoliekārtu
kodoldrošības pamatstruktūru. [18] Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija,
Dānija, Grieķija, Igaunija, Itālija, Kipra, Latvija, Polija,
Portugāle, Slovākija. [19] Polija un Portugāle. [20] COM (2010) 184 galīgā redakcija, 27.4.2010. [21] Regula ES Nr. 182/2011. [22] Padomes 2008. gada 8. decembra Direktīva
2008/114/EK par to, lai apzinātu un noteiktu Eiropas Kritiskās
infrastruktūras un novērtētu vajadzību uzlabot to
aizsardzību, OV L 345, 23.12.2008., 75.–82. lpp. [23] Priekšlikums COM/2011/0934, ko patlaban apspriež
Parlaments un Padome, lai atceltu Padomes Lēmumu 2007/779/EK, Euratom,
ar ko izveido Kopienas Civilās aizsardzības mehānismu
(pārstrādāta versija). [24] Piemēram, Latīņamerikas kodolregulatoru
forums (FORO), Krievijas Federācija un Japāna ir uzmanīgi
sekojusi ES noturības testiem un daļēji izmantojuši to
specifikācijas. [25] Šie jautājumi būtu jāskata kopā ar
pievienoto Komisijas dienestu darba dokumentu, kur tie ir izskaidroti
sīkāk un piesaistīti kodolspēkstacijām, kurās
tika izdarīti attiecīgie novērojumi.