EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62010TN0149
Case T-149/10: Action brought on 25 March 2010 — Hynix Semiconductor v Commission
Lieta T-149/10: Prasība, kas celta 2010. gada 25. martā — Hynix Semiconductor /Komisija
Lieta T-149/10: Prasība, kas celta 2010. gada 25. martā — Hynix Semiconductor /Komisija
OV C 148, 5.6.2010, p. 42–43
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
5.6.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 148/42 |
Prasība, kas celta 2010. gada 25. martā — Hynix Semiconductor/Komisija
(Lieta T-149/10)
2010/C 148/70
Tiesvedības valoda — angļu
Lietas dalībnieki
Prasītājs: Hynix Semiconductor, Inc. (Icheon-si, Koreja) (pārstāvji — A. Woodgate un O. Heinisch, Solicitors)
Atbildētāja: Eiropas Komisija
Prasītāja prasījumi:
— |
atcelt Komisijas 2010. gada 15. janvāra Lēmumu C(2010) 150; |
— |
piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
— |
veikt jebkurus citus pasākumus, kurus Vispārējā tiesa uzskata par atbilstošiem. |
Pamati un galvenie argumenti
Ar šo prasību prasītāja vēlas atcelt Komisijas lēmumu C(2010) 150, ar kuru Kopienas interešu neesamības dēļ tika noraidīta prasītājas sūdzība attiecībā uz apgalvotajiem LESD 102. panta pārkāpumiem, kurus pieļāva Rambus, pieprasot pārāk augstus honorārus par dažiem patentiem “dinamiskās brīvpiekļuves atmiņas” (“DRAM”) mikroshēmām (lieta COMP/38.636 — Rambus), pēc tam, kad Komisija bija pieņēmusi 2009. gada 9. decembra lēmumu, ar kuru tā noteica Rambus noteiktas saistības saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2003 (1) 9. pantu un nolēma, ka tās rīcībai vairs nav pamata.
Savas prasības pamatošanai prasītāja izvira piecus tiesību pamatus.
Pirmkārt, tā apgalvo, ka Komisija pārkāpa būtiskas formas prasības, tai nepiešķirot pietiekamu pieeju atbilstošajiem dokumentiem.
Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka tās sūdzība ir lielā mērā saistīta ar Eiropas Savienības interesēm. Tā uzskata, ka Komisija pamatoja savu lēmumu par noraidīšanu tikai un vienīgi ar to, ka vairs nav iesaistītas Eiropas Savienības intereses, jo tā ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar 9. pantu. Pēc prasītājas domām šajā gadījumā Komisijas nostāja un pamatojums rada ciešu saikni starp jautājumu par Eiropas Savienības interesēm un noraidošā lēmuma spēkā esamību un jautājumu par lēmuma, kas pieņemts saskaņā ar 9. pantu, spēkā esamību, ko prasītāja apstrīd lietā T-148/10.
Prasītājas izvirzītais trešais, ceturtais un piektais pamats ir identisks pirmajam, otrajam un trešajam pamatam, kurus tā ir izvirzījusi lietā T-148/10, un tie attiecas uz pārkāpumiem, kurus pieļāva Komisija, kad tā pieņēma lēmumu saskaņā ar 9. pantu, ar kuru Rambus tika noteiktas saistības.
(1) Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).