EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0025
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL AND THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE A vision for the internal market for industrial products
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI Redzējums par rūpniecības ražojumu iekšējo tirgu
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI Redzējums par rūpniecības ražojumu iekšējo tirgu
/* COM/2014/025 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI Redzējums par rūpniecības ražojumu iekšējo tirgu /* COM/2014/025 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM,
PADOMEI UN EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI Redzējums par rūpniecības ražojumu iekšējo
tirgu (Dokuments attiecas uz EEZ) 1. Ievads 2012. gadā
Savienība svinēja 20. gadskārtu vienotajam tirgum, kas nodrošina preču,
pakalpojumu un kapitāla brīvu apriti un cilvēku brīvu pārvietošanos Eiropas
Savienībā (ES). Šā paziņojuma mērķis ir formulēt vairākus ieteikumus attiecībā
uz tiesību aktiem rūpniecības ražojumu iekšējā tirgus jomā un izklāstīt plašāku
redzējumu par nākamo desmitgadi. Tas tiks nosūtīts Eiropadomei, kā noteikts tās
2013. gada 14. un 15. marta sanāksmē. Rūpniecības
ražojumu iekšējā tirgus efektivitātes stiprināšana tika noteikta par prioritāti
2012. gada oktobra atjauninātajā paziņojumā par integrēto rūpniecības
politiku[1].
Tajā tika ierosināta ES rūpniecības atjaunošana, izmantojot stratēģiju, kurai
pamatā ir četri balsti, no kuriem viens ir piekļuves uzlabošana tirgiem. Tāpēc Eiropas
Komisija veica ES tiesību aktu novērtējumu rūpniecības ražojumu jomā ar mērķi
novērtēt tiesiskā regulējuma vispārējo saskaņotību un “piemērotību mērķim” un
izstrādāt faktu materiāla bāzi par tiesību aktu kumulatīvo iedarbību no nozares
viedokļa. Līdztekus Komisija organizēja sabiedrisko apspriešanu ar ieinteresētajām
personām. Šā paziņojuma pamatā ir novērtējuma un sabiedriskās apspriešanas
rezultāti, un tajā analizēta rūpniecības ražojumu iekšējā tirgus normatīvā
vide. Sīkāki novērtējuma, sabiedriskās apspriešanas un vairāku konkrētu
gadījumu izpētes rezultāti ir iekļauti pievienotajā Komisijas dienestu darba
dokumentā. Ražojumu iekšējais
tirgus ir bijis ES ekonomiskās integrācijas galvenais virzītājspēks.
Regulatīvie šķēršļi Eiropas Savienībā tiek novērsti ar Direktīvu 98/34/EK[2] vai likvidēti,
piemērojot savstarpējas atzīšanas principu vai Savienības saskaņošanas tiesību
aktus. Šā tiesību akta mērķis ir divējāds: pirmkārt, nodrošināt, ka ražojumi,
kas laisti apgrozībā Eiropas tirgū, garantē augstu veselības un drošuma, kā arī
vides aizsardzības līmeni, un, otrkārt, nodrošināt ražojumu brīvu apriti, aizstājot
valstu noteikumus ar vienotu saskaņotu noteikumu kopumu attiecībā uz ražojumu
laišanu iekšējā tirgū, lai notiktu to brīva aprite. Šis paziņojums
attiecas uz rūpniecības ražojumiem, t. i., nepārtikas produktiem, kas
ražoti rūpnieciskā procesā[3].
Tas attiecas uz plašu ražojumu klāstu, piemēram, dažādu veidu iekārtām,
radioiekārtām, elektriskām un elektroniskām ierīcēm, rotaļlietām u. c. ES
tiesību aktu kopums attiecībā uz rūpniecības ražojumiem ir pakāpeniski paplašinājies,
un pašlaik ir vairāk nekā 30 direktīvu un regulu[4] –
gan tādas, kas attiecas uz konkrētiem rūpniecības ražojumiem (piemēram,
spiediena iekārtas, gāzes iekārtas), gan tādas, kuras piemēro horizontāli
daudzām dažādām produktu grupām, piemēram, REACH (ķīmisko vielu) regula
un Ekodizaina direktīva. Savienības tiesību
akti, kas nesen ir būtiski pārskatīti, īpaši tiesību akti par medicīnas
ierīcēm, kosmētiku, būvizstrādājumiem un patēriņa preču drošumu un tirgus
uzraudzību, šajā paziņojumā netiek aplūkoti. Ķīmiskie produkti un mehāniskie
transportlīdzekļi arī neietilpst analīzes tvērumā, jo Savienības tiesību akti
šajās nozarēs nesen ir novērtēti vai par tiem ir veikta normatīvās atbilstības
pārbaude. Visbeidzot, tajā neietilpst farmaceitiskie līdzekļi to ļoti
specifiskā rakstura dēļ. 2. Kādi ir rūpniecības ražojumu
iekšējā tirgus ieguvumi? Kopš vienotais
tirgus 1993. gadā kļuva par realitāti, preču tirdzniecības apjoms ES
iekšienē, izteikt kā IKP procentuālā daļa, ir pieaudzis par aptuveni
5 procentpunktiem. ES iekšējās tirdzniecības apjoms veidoja aptuveni
17 % no ES IKP 1999. gadā un gandrīz 22 % 2011. gadā.
Turklāt ES iekšējās tirdzniecības apjoms procentuālā izteiksmē no IKP ir ļoti
liels lielākajā daļā dalībvalstu. 1. attēls. ES iekšējā preču tirdzniecība kā daļa no ES IKP,
1999.–2011. gads (eksporta un importa vidējā vērtība). Avots: Eurostat. ES iekšējās preču
tirdzniecības pieauguma temps trīs vispārīgās rūpniecības ražojumu kategorijās
(mehānismi un transportlīdzekļu aprīkojums, pēc materiāla klasificētas
rūpnieciski ražotas preces, citas rūpnieciski ražotas preces), kas noteiktas
saskaņā ar Starptautisko standartizēto tirdzniecības klasifikāciju (SITC),
ir pārsniedzis ES ražošanas kopējās pievienotās vērtības pieauguma tempu no
2000. līdz 2012. gadam (sk. nākamo grafiku). 2. attēls. ES iekšējās tirdzniecības attīstība (eksports,
2000. gads=100) atsevišķās ražošanas nozarēs salīdzinājumā ar ražošanas
bruto pievienoto vērtību. Avots: Eurostat. Kaut arī pastāv
ievērojamas atšķirības starp nozarēm, uz kurām attiecas Savienības saskaņošanas
tiesību akti par rūpniecības ražojumiem, lielākajā daļā nozaru ES iekšējās
tirdzniecības līmenis ir pieaudzis, īpaši laikā no 2003. līdz 2008. gadam. Lai
gan trīs nozarēs ES iekšējās tirdzniecības līmenis kopš 1999. gada ir
krities (t. i., biroja iekārtas un automātiskās datu apstrādes iekārtas,
metālapstrādes iekārtas un fotoaparatūra), lielākoties to, iespējams, varētu
izskaidrot ar ekonomikas un finanšu krīzes sākumu 2008. gadā, taču vērā
jāņem arī attīstība citās nozarēs, piemēram, saistībā ar viedtālruņu un
planšetdatoru ieviešanu. 3. attēls. ES iekšējās tirdzniecības attīstība atsevišķās ražošanas
nozarēs (importa vērtība; 1999. gads=100). Avots: Eurostat. Avots:
Eurostat. Labāka piekļuve
iekšējam tirgum un pasaules tirgiem, ko nodrošinājusi regulējuma un ražojumu
konverģence Eiropas un zināmā mērā arī globālā mērogā, ir veicinājusi lielākus
apjomradītus ietaupījumus un diversifikācijas radītus ietaupījumus un tādējādi
uzlabojusi uzņēmumu konkurētspēju un izmaksu efektivitāti. Pirms vienotā tirgus
izveides katra ES dalībvalsts noteica uzņēmumu pienākumus drošuma, veselības un
patērētāju aizsardzības jomā. Tas nozīmē, ka atšķirīgu noteikumu un prasību dēļ
pastāvēja būtiski regulatīvie šķēršļi ražojumu tirdzniecībai un uzņēmumiem bija
jāskata katra ES dalībvalsts kā atsevišķs tirgus un jāpiedāvā atšķirīgi
ražojumi. Pārrobežu
darījumdarbība šajā darbības vidē uzņēmumiem radīja ievērojamas regulatīvās
atbilstības nodrošināšanas izmaksas. Secīgu vertikālu un horizontālu Savienības
saskaņošanas tiesību aktu pieņemšana tādējādi tiešā veidā risināja Eiropas
rūpniecības vajadzības. Dažos gadījumos
pirms ES tiesību aktu pieņemšanas nebija nekādu valsts noteikumu, tādējādi ar
šiem tiesību aktiem tika novērstas regulējuma nepilnības, ļaujot uzņēmumiem
iegūt lielāku tirgu saviem ražojumiem, vienlaikus nodrošinot ražojumu drošumu
un aizsardzību augstā līmenī. Piemēram, līdz brīdim, kad 1989. gadā tika
pieņemta Mašīnu direktīva[5],
daudzu valstu tiesiskais regulējums pienācīgi neregulēja elektrisko un
mehānisko iekārtu drošumu un izmantošanu, neraugoties uz augsta līmeņa risku
tiem, kuri strādā ar šādām iekārtām. Šajās nozarēs ES tiesību akti lielā mērā
tika izveidoti pirms valstu tiesību aktu izstrādes, tādējādi ļaujot izvairīties
no atšķirīga valstu regulējuma rašanās, kas citādi būtu radījis tirgus
sadrumstalotību, šķēršļus ražojumu brīvai apritei un lielāku administratīvo
slogu saistībā ar atbilstības nodrošināšanu regulējumam. Ražojumu tiesību
aktu tuvināšana ar iekšējā tirgus tiesību aktu palīdzību ir bijusi būtiska
rūpniecības konkurētspējas veicināšanā, jo tiesiskā regulējuma konverģence ES
līmenī ar brīvprātīgu tehnisko standartu atbalstu ir sekmējusi piekļuvi jauniem
tirgiem iekšējā tirgū un ļāvusi panākt godīgāku konkurenci un vienlīdzīgus
konkurences apstākļus saimnieciskās darbības veicējiem. Savienības saskaņošanas
tiesību akti nostiprina konkurētspēju arī citos veidos, piemēram, veicinot
pasaules līmeņa regulējuma un ražojumu konverģenci, uzlabojot inovāciju
ieviešanu un pētniecības, tehnoloģiju un izstrādes (PTI) rezultātus (izmantojot
tehnoloģiskās neitralitātes pieeju), veicinot nozares konsolidāciju, kas rada
vēl lielākus apjomradītus ietaupījumus, bet ražošanas uzņēmumi spēj darboties
visā iekšējā tirgū un ārpus tā. 3. rūpniecības ražojumiem
piemērojamo Savienības tiesību aktu attīstība 3.1. ES reglamentē tikai galvenos
elementus... Kopš
1985. gada Savienība ir izmantojusi unikālu mehānismu saskaņotiem ražojumu
tiesību aktiem: Savienības likumdevējs izklāsta "pamatprasības"
attiecībā uz drošumu, veselību un citām sabiedrības interesēm, kas uzņēmējiem
jāievēro, laižot ražojumus Savienības tirgū. Pamatprincips ir šāds: uzņēmumiem
jāpierāda, ka tie ir ievērojuši pamatprasības, kas izklāstītas Savienības
saskaņošanas tiesību aktos, iespējams, izmantojot saskaņotus standartus, ko
izstrādājušas Eiropas standartizācijas organizācijas. Pēc tam ražojumus var
pārdot visā iekšējā tirgū. Ar tā saukto ražojumu
regulējuma „jauno pieeju” ir ievērojami samazinātas atšķirības valstu
tehniskajos noteikumos par ražojumiem un ir izveidots vienots tirgus bez
robežām saskaņotiem rūpniecības ražojumiem. Ir samazināti nozares šķēršļi
tirgus pieejamībai un atvieglota uzņēmumu darbība visas Eiropas tirgos.
Rūpniecības ražojumu iekšējais tirgus ir radījis ieguvumus ekonomikas un
nodarbinātības jomā, jo tas ir veicinājis tirdzniecības pieaugumu ES. Ir plaši
atzīts, ka šis ir viens no galvenajiem ES veiksmes stāstiem. 3.2. ... ar iedzīvotāju, uzņēmumu
un dalībvalstu palīdzību un to labā... Eiropas noteikumi
par rūpniecības ražojumiem balstās uz nenovērtējamu ieguldījumu, ko devušas
vairākas nozīmīgas iesaistīto dalībnieku grupas. ·
Ir paredzēts, ka ražotāji un citi uzņēmumi
piegādes ķēdē veic vajadzīgos pasākumus, lai viņu ražojumi atbilstu tiesību aktu
prasībām. Ražotājiem jāievēro dažādas atbilstības novērtēšanas procedūras, taču
vienlaikus — galvenokārt ar nozares asociāciju starpniecību — viņi var
piedalīties tehnisko standartu izstrādē un uzraudzīt tiesību aktu īstenošanu. Citas
attiecīgās ieinteresētās personas — piemēram, patērētāju, vides
aizsardzības grupas un arodbiedrības — arī ļoti aktīvi piedalās šajā procesā. ·
Dalībvalstis ir
atbildīgas par vairākiem mehānismiem un struktūrām, kas veido Savienības
saskaņošanas tiesību aktu īstenošanas pamatu. Dalībvalstis ir atbildīgas par
valstu īstenošanas noteikumu izstrādi, tās izraugās kompetentas atbilstības
novērtēšanas struktūras, tā sauktās “paziņotās struktūras”, un cita starpā nosaka,
vai ir vajadzīgi akreditācijas mehānismi, kā arī ir atbildīgas par paziņoto
struktūru darbības uzraudzību. Tās arī atbalsta uzņēmumus un sniedz tiem
norādījumus, kā nodrošināt efektīvu īstenošanu, tirgus uzraudzību un izpildi. ·
ES līmenī centrāla loma ir Komisijai –
tā uzrauga un novērtē, kā tiek īstenoti Savienības saskaņošanas tiesību akti
par rūpniecības ražojumiem, novērtē iespējamo regulējuma izmaiņu apmēru un
vēršas pret iespējamiem ES tiesību aktu pārkāpumiem. Komisijas uzdevums ir arī
pieprasīt ES standartizācijas organizācijām izstrādāt tehniskos standartus
tiesību aktu atbalstam saskaņā ar prioritātēm, kas noteiktas Savienības gada
darba programmā Eiropas standartizācijai[6].
Secīgas Eiropas pētniecības pamatprogrammas ir veicinājušas tehnoloģiju un
ražojumu standartu izstrādi, un tā tiks turpināta pamatprogrammā
“Apvārsnis 2020”. 3.3. ... bet vajadzības gadījumā
nevairās no nozīmīgu reformu veikšanas Savienības tiesību
aktos par rūpniecības ražojumiem ir izklāstītas galvenās prasības uzņēmumiem.
Piemēri ir CE zīme, kas norāda, ka ražojums atbilst ES tiesību aktiem, un
obligātie pasākumi, kas jāveic, pirms ražojumu var marķēt ar CE zīmi, piemēram,
atbilstības deklarācijas sagatavošana. Lai gan principā
administratīvās prasības uzņēmumiem ir skaidras (CE zīme, atbilstības
deklarāciju, pašsertifikācija vai trešās puses atbilstības novērtējums atkarībā
no direktīvas vai regulas veida, drošuma līmeņa vai cita riska), praksē ir
radušās novirzes un atšķirības starp ES tiesību aktiem. Daļēji tas ir saistīts
ar faktu, ka tiesību aktu apjoms kopumā ir palielinājies un ka atsevišķi
tiesību akti ir izstrādāti neatkarīgi viens no otra. Piemēram, atbilstības
deklarācijām noteiktās prasības atšķīrās atkarībā no direktīvas gan attiecībā
uz iesniedzamo informāciju, gan attiecībā uz to, vai atbilstības deklarācija
jāpievieno ražojumam, vai arī tā var atrasties tikai ražojuma rokasgrāmatā. Tāpēc bija
nepieciešams steidzami standartizēt prasības uzņēmumiem un valsts iestādēm un
attiecībā uz tām nodrošināt lielāku konsekvenci. Kopš 2009. gada Savienības
tiesību akti par rūpniecības ražojumiem ir radikāli pārveidoti, lai novērstu
nevajadzīgas neatbilstības starp dažādiem Savienības saskaņošanas tiesību
aktiem un palīdzētu līdz minimumam samazināt slogu uzņēmumiem. ·
Vairāk nekā piecpadsmit dažādu priekšlikumu
pārskatīt direktīvas par plašu rūpniecības ražojumu klāstu, sākot no
rotaļlietām līdz trošu ceļu iekārtām[7],
tiks ierosināti un/vai pieņemti laikposmā no 2009. līdz 2013. gadam. Lielākā
daļa šo jauno direktīvu un regulu būs jātransponē vai jāpiemēro ne vēlāk kā
2015. gadā. ·
Būvizstrādājumu regula[8] tika pieņemta 2011. gadā, un to sāka piemērot 2013. gadā. ·
Standartizācijas regula[9] tika pieņemta 2012. gadā, un to sāka piemērot 2013. gadā. ·
Turklāt tika iesniegti divi horizontālo tiesību
aktu priekšlikumi – regulai par tirgus uzraudzību un regulai par
patēriņa preču drošumu, un ir paredzams, ka Eiropas Parlaments un Padome
tos pieņems 2014. gadā. ·
Sākotnējā analīze liecina, ka ieinteresētās
personas ir apmierinātas ar spēkā esošajiem Savienības noteikumiem par mehānismiem
un rotaļlietām. Tomēr Komisija 2015. gadā arī sāks Mašīnu
direktīvas novērtējumu un, pamatojoties uz dalībvalstu un visu ieinteresēto
personu 2014. gadā iesniegto informāciju, izpētīs, vai noteikumi par
rotaļlietu drošumu nebūtu jāpadara efektīvāki. ·
Savstarpējas atzīšanas
princips ir viens no iekšējā tirgus pīlāriem un rūpniecības ražojumu jomā ir
noteikts „Savstarpējas atzīšanas regulā”[10].
Saskaņā ar Padomes 2013. gada decembra secinājumiem[11] Komisija sāks
savstarpējas atzīšanas principa piemērošanas novērtējumu un par to ziņos
Padomei 2015. gadā. 4. rūpniecības ražojumiem
piemērojamo Savienības tiesību aktu pārskatīšana Veicot rūpīgu un
neatkarīgu novērtējumu par Savienības tiesību aktu, kas attiecas uz rūpniecības
ražojumiem, piemērošanu ikdienā, tika aplūkota to ietekme uz uzņēmumiem, valsts
pārvaldes iestādēm un citām ieinteresētajām personām. Kopējais secinājums ir
tāds, ka iekšējā tirgus tiesību akti ir atbilstoši, lai sasniegtu tādus ES
mērķus, ar kuriem saistībā jāveic tehniskās saskaņošanas pasākumi, kas
nodrošinātu augstu veselības, drošuma un patērētāju aizsardzības līmeni, un ar
vidi saistītus mērķus. Iekšējā tirgus tiesiskais regulējums ir izstrādāts tā,
lai tas spētu arī pielāgoties pārmaiņām. Tomēr novērtējumā
un sabiedriskajā apspriešanā tika konstatētas vairākas problēmas vai trūkumi,
kas jānovērš, un rezultātā tika izstrādāta virkne ieteikumu. Ieteikumu pamatā
ir ieinteresēto personu viedokļi un tiesību aktu neatkarīgs novērtējums, un tie
ir šādi. 4.1. Savienības saskaņošanas
tiesību aktu sistēmas uzlabošana (1)
Prioritārajam instrumentam, ar ko īstenot
Savienības saskaņošanas tiesību aktus, būtu jābūt regulām, nevis direktīvām.
Tas likvidētu valstu tiesību aktu spēkā stāšanās laika atšķirības visā
Savienībā un samazinātu atšķirīgas transponēšanas, interpretācijas un
piemērošanas risku. Tomēr šīs pieejas īstenojamība būtu jānovērtē un
jāapstiprina katrā atsevišķā gadījumā, ņemot vērā labāka regulējuma mērķus, kā
arī subsidiaritātes principu. Pēc pozitīvas analīzes Komisija, piemēram, ir
ierosinājusi regulu radioiekārtu jomā.[12] (2)
Būtu regulāri jāpārskata rūpniecības
ražojumiem piemērojamie Savienības saskaņošanas tiesību akti, lai nodrošinātu,
ka tiesiskais regulējums ir konsekvents un ka tajā nav būtisku trūkumu,
neatbilstību, regulatīvā sloga, kuru varētu samazināt, vai dublēšanās vai nu
pašos tiesību aktos, vai starp dažādiem Savienības saskaņošanas tiesību aktiem
attiecībā uz rūpniecības ražojumiem. Šāda pārskatīšana būtu jāveic regulāri,
lai nodrošinātu, ka tiesību akti vienmēr ir atjaunināti, tie pietiekamā mērā sasniedz
savus mērķus, atspoguļo nozares attīstību un ņem vērā ražojumu inovācijas. (3)
Būtu jāapsver horizontāla regula, kuras pamatā
ir Lēmums Nr. 768/2008/EK un kurā būtu noteiktas kopīgas definīcijas un
citi kopīgi elementi, kurus piemēro visiem Savienības saskaņošanas tiesību
aktiem. Šāda regula radītu lielāku konsekvenci Savienības saskaņošanas tiesību
aktos. (4)
Būtu regulāri jāatjaunina nesaistošas
norādes par Savienības saskaņošanas tiesību aktu ievērošanu, piemēram,
“Zilais ceļvedis” par ES ražojumu noteikumu īstenošanu[13]. Ja iespējams,
norādījumos būtu jāsniedz ieskats par īpašo prasību vai standartu pamatojumu. (5)
Vairākās jomās, kas saistītas profesionāliem
lietotājiem paredzētiem ražojumiem, lietošanas posmā (piemēram, uzstādīšana,
apkope) piemērojamie valstu tiesību akti rada papildu šķēršļus, kas mazina
ieguvumus no saskaņotiem tiesību aktiem. Lai gan šādi aspekti ir ārpus
Savienības saskaņošanas tiesību aktu, kas attiecas uz rūpniecības ražojumiem,
darbības jomas, šie aspekti būtu jāņem vērā šo tiesību aktu izstrādē un
noteikumos ar mērķi pēc iespējas mazināt jebkādus šķēršļus. 4.2. Tiesiskā regulējuma
efektivitātes uzlabošana (6)
Komisijai būtu turpmāk jāapsver iespējas, kā
nostiprināt mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) un pilsoniskās sabiedrības
ieinteresēto personu (piemēram, patērētāju organizāciju un profesionālo
lietotāju apvienību) līdzdalību ES likumdošanas iniciatīvu sagatavošanā un
standartizācijas procesos. Viena no iespējām būtu nodrošināt, ka nozares asociācijas,
kuras pārstāv MVU, tiek labāk pārstāvētas darba grupās par konkrētiem
Savienības saskaņošanas tiesību aktiem attiecībā uz rūpniecības ražojumiem,
paredzot atbalstu saistībā ar to dalības maksu, ja tas ir iespējams. (7)
Būtu jāmudina valstu standartizācijas organizācijas
tīmekļa vietnēs publicēt saskaņoto standartu kopsavilkumus, kas pieejami bez
maksas. Ražotāji, īpaši MVU, ne vienmēr iepriekš precīzi zina, kuri
standarti viņiem ir vajadzīgi. Bez maksas pieejamie kopsavilkumi samazinātu
laiku un izmaksas, kas rodas, pērkot nepiemērotus standartus. (8)
Būtu jāparedz ātrāka pāreja uz “tirgus
e-uzraudzību”, kurā saimnieciskās darbības veicēji dara pieejamu
atbilstības informāciju tiešsaistē, ciktāl tas ir iespējams. Sensitīvāku
tehnisko dokumentāciju un datus, kurus pieprasa tirgus uzraudzības iestādes,
varētu nosūtīt elektroniski, izmantojot drošu datu pārraidi. Tas veicinātu
efektīvāku metožu izmantošanu pārredzamības nodrošināšanai un abpusēju
atbilstības informācijas un datu apmaiņai starp tirgus uzraudzības iestādēm un
uzņēmumiem. (9)
Lai atvieglotu pāreju uz nākotnes tirgus e-uzraudzību,
tirgus uzraudzības iestādēm (un vajadzības gadījumā muitas iestādēm) jābūt
aprīkotām ar skenēšanas iekārtām vai viedtālruņa lasītājiem, kas ļautu piekļūt
atbilstības sadaļai saimnieciskās darbības veicēju tīmekļa vietnē vai īpašai
atsevišķai tīmekļa vietnei. Tam ir nepieciešami resursi un kopīgs nozares un
tirgus uzraudzības iestāžu ieguldījums. (10)
Jānodrošina uzņēmumiem lielāka elastība
izsekojamības prasību izpildē, lai veicinātu e-marķēšanas plašāku
izmantošanu. Tas palīdzētu mazināt uzņēmumu galvenās bažas saistībā ar
pašreizējām izsekojamības prasībām, kas jāīsteno, sniedzot pilnīgu informāciju
adresātam par ražojumiem un iepakojumiem. Šīs prasības tiek uzskatītas par
nevajadzīgām, kā arī traucējošām no ražojumu estētiskā un rūpnieciskā dizaina
viedokļa. E-marķēšana nodrošina dzīvotspējīgu alternatīvu veidu šo pašu prasību
izpildei. (11)
Ja līdz šim nesaskaņotu ražojumu grupa kļūst par
daļu no saskaņotu ražojumu grupas, būtu jāapsver, vai ir iespējams jaunās
ražojumu grupas iestrādāt spēkā esošajos Savienības saskaņošanas tiesību aktos
par rūpniecības ražojumiem, nevis ierosināt jaunus tiesību aktus. Šajā
sakarā labs piemērs ir lauksaimniecības iekārtas pesticīdu lietošanai, kas tika
iekļautas Mašīnu direktīvā. 4.3. Savienības saskaņošanas
tiesību aktu īstenošanas kārtības stiprināšana (12)
Arī turpmāk būtu jāatbalsta mehānismi, kuru
mērķis ir sekmēt sadarbību un informācijas apmaiņu starp tirgus uzraudzības
iestādēm un Komisiju, piemēram, RAPEX[14]
un ICSMS[15]
mehānisms. Ar tirgus uzraudzību saistītās ES koordinācijas un atbalsta
darbības, ko ES īsteno Ražojumu drošuma un tirgus uzraudzības tiesību aktu
kopuma[16]
ietvaros, ir būtiskas, un tās būtu jāturpina sadarbībā ar tirgus uzraudzības
iestādēm, tādējādi resursus izmantojot iespējami efektīvāk. (13)
Akreditācijas izmantošana būtu vēl vairāk
jāstiprina, saskaņā ar Regulu (EK)
Nr. 765/2008[17]
reglamentētajā jomā izmantojot konsekventu pieeju. (14)
Būtu pilnībā jāizmanto sinerģija starp dažādām
struktūrām, kuras izveidotas atbilstīgi Savienības
saskaņošanas tiesību aktu īstenošanas kārtībai rūpniecības ražojumu jomā.
Lielāka sinerģija jāizveido starp SOLVIT centriem, kuri risina ar
iekšējā tirgus nepareizu darbību saistītas vispārējas problēmas, Eiropas
Biznesa atbalsta tīklu, kurš palīdz MVU izmantot iekšējā tirgus sniegtās
iespējas, un ražojumu informācijas punktiem, kuriem ir specializētākas
zināšanas par nesaskaņotu ražojumu tiesību aktiem. SOLVIT, Eiropas
Biznesa atbalsta tīkls un ražojumu informācijas punkti varētu, piemēram, viens
otram pārsūtīt lietas. Būtu arī jāizpēta, kāda ir iespēja izmantot Iekšējā
tirgus informācijas sistēmu[18],
lai sasaistītu dalībvalstīs izveidotos ražojumu informācijas punktus. Dažādās
struktūrās strādājošie darbinieki varētu būt labāk informēti par koordinācijas
mehānismiem un nozares informācijas punktiem, kas specializējas ar rūpniecības
ražojumu iekšējo tirgu saistītos jautājumos. (15)
Ar Savstarpējas atzīšanas regulu[19] izveidoto ražojumu
informācijas punktu darbības joma būtu jāpaplašina, tajā ietverot arī
saskaņotos ražojumus, lai uzņēmumiem būtu šāds pirmais informācijas punkts.
Daudzi uzņēmumi nezina, kur vērsties, turklāt mazākiem uzņēmumiem un
mikrouzņēmumiem trūkst zināšanu par iekšējo tirgu reglamentējošiem tiesību
aktiem un pat par to, vai uz viņu ražojumu attiecas saskaņoti vai nesaskaņoti
tiesību akti. Tādējādi tiktu sekmēta ražojumu informācijas centru
atpazīstamība, bet mazajiem un vidējiem uzņēmumiem būtu skaidri noteikts
informācijas avots. 4.4. Administratīvā sloga
samazināšana uzņēmumiem (16)
Tā kā likumiskās prasības par drošumu, veselību un
citām sabiedrības interesēm jāievēro attiecībā uz visiem ražojumiem, tikai
atsevišķos gadījumos MVU būtu nosakāmi atbrīvojumi no tiesību normām, kas
paredzētas Savienības saskaņošanas tiesību aktos rūpniecības ražojumu jomā.
Taču vienmēr būtu jāveic MVU tests[20],
lai nodrošinātu, ka administratīvās prasības MVU nerada nesamērīgu slogu,
vienlaikus sasniedzot tiesību aktos noteiktos mērķus. (17)
Uzņēmumiem vajadzētu būt pieejamam vienotam
atsauces avotam, kas sniegtu informāciju gan par izmaiņām Savienības
saskaņošanas tiesību aktos par rūpniecības ražojumiem, gan par
atjauninātiem standartiem, kā arī attiecīgajiem spēkā stāšanās datumiem. Šāda
informācija nozares pārstāvjiem, īpaši MVU, ļautu ietaupīt laiku un resursus.
Uzņēmumi, kuri izmanto šādu pakalpojumu, e-pastā varētu saņemt jaunāko
informāciju par plānotajām izmaiņām un iespējamiem spēkā stāšanās datumiem.
Taču, pārorientējoties no tiesību aktu pieejas uz ražojumu pieeju saimnieciskās
darbības veicēju informēšanā par rūpniecības ražojumiem piemērojamajiem
Savienības saskaņošanas tiesību aktiem un brīvprātīgi izmantojamiem
standartiem, būtu jāatrisina tehniski sarežģīts un resursu ziņā apjomīgs
uzdevums. Lai to izdarītu, būs arī jāīsteno cieša sadarbība un jāsaņem atbalsts
no nozares asociācijām un Eiropas standartizācijas organizācijām, no kurām
dažas jau iegulda vajadzīgos pūliņus šajā jomā. (18)
Uzņēmējiem arī turpmāk būtu jāļauj attiecībā uz
ražojumiem izvēlēties starp vienotu atbilstības deklarāciju un katram
piemērojamam Savienības saskaņošanas tiesību aktam atsevišķi paredzētu
atbilstības deklarāciju. (19)
Ir svarīgi, lai nozare netiktu pārslogota ar
pārāk biežām izmaiņām tiesību aktos, jo daudzas
izmaiņas jau ir veiktas pēdējā desmitgadē un citām jāstājas spēkā tuvākajā
nākotnē. Par regulatīvajām darbībām/pasākumiem arī turpmāk būtu jāorganizē
sabiedriskā apspriešana, un to nepieciešamība jāpamato ietekmes novērtējumos. 4.5. Ražojumiem piemērojamo
Savienības saskaņošanas tiesību aktu darbības jomas paplašināšana (20)
Komisijai būtu jāveicina tiesību aktu un
tehnisko standartu starptautiskā konverģence
rūpniecības ražojumu jomā, jo tā varētu palīdzēt samazināt atbilstības
nodrošināšanas izmaksas nozarē, tādējādi stiprinot nozares konkurētspēju.
Tirdzniecības un ieguldījumu partnerība (TTIP), kuru patlaban sarunās apspriež
ES un ASV, ir nozīmīgs solis pareizajā virzienā, un būtu jāizvērtē iespējas
izvērst turpmāku sadarbību ar regulatoriem un standartizācijas struktūrām arī
citās trešās valstīs, kas ir lielākie Eiropas eksporta tirgi, jo īpaši tajās
valstīs, kurās standarti bieži vien ir balstīti uz Eiropas vai
starptautiskajiem ISO un IEC standartiem. 5. Nākotnes redzējums Regulatīvo šķēršļu
novēršana kļūs aizvien nozīmīgāka, jo šādu virzību diktē tehnoloģiju straujā
attīstība un tas, ka pasaules mēroga piegādes ķēdes un pasaule kopumā kļūst
aizvien integrētāka. Ņemot to vērā un paturot prātā vispārējo vajadzību līdz
minimumam samazināt administratīvo slogu, jo īpaši MVU, šķiet, ka galvenā
uzmanība būtu jāpievērš turpmāk aplūkotajām jomām. 5.1. Nepieciešamība ieviest
spēcīgus izpildes mehānismus labi funkcionējoša ražojumu iekšējā tirgus
izveidei Lai stiprinātu
izpildes mehānismus, ir būtiski palielināt tirgus uzraudzības efektivitāti un
nodrošināt, ka dalībvalstis tirgus uzraudzībā iegulda nepieciešamos
cilvēkresursus un finanšu resursus. Tas ir dubults izaicinājums. No vienas
puses, iestādēm ir jānodrošina tiesību aktu izpilde, lai aizsargātu svarīgas
sabiedrības intereses, piemēram, veselības, drošuma, vides aizsardzības un
drošības, kā arī patērētāju aizsardzības jomā. No otras puses, izpildes
mehānismi palīdz ierobežot negodīgu konkurenci un radīt vienlīdzīgus
konkurences apstākļus saimnieciskās darbības veicējiem. Būtiska nozīme iekšējā
tirgū ir arī koordinācijai un sadarbībai starp izpildiestādēm. Gandrīz visas
uzņēmēju organizācijas ir atzinīgi novērtējušas Komisijas jauno Tirgus
uzraudzības tiesību aktu kopumu, taču paudušas nožēlu, ka sankcijas par
saskaņoto noteikumu neievērošanu nav piemērotas konsekventi. Šīs sankcijas nav
viens no tirgus uzraudzības pasākumiem, bet drīzāk izriet no tiem. Dažas
ieinteresētās personas apgalvo, ka ekonomisko sankciju sistēma ir sadrumstalota
un nepietiekami integrēta un ka tas ir iemesls ES tiesību aktu neievērošanai,
kas vienmēr ir lielāka tajās jomās, kurās attiecīgajā brīdī ir maigākās sankcijas.
No tā varētu izvairīties, ja ekonomiskās sankcijas dažādās dalībvalstīs tiktu
racionalizētas vai saskaņotas vismaz tādā veidā, lai varētu izvairīties no
lielām neatbilstībām un visus ražojumu tiesību aktu pārkāpumus visā ES vērtēt
līdzīgi. Tāpēc Komisija
apsvērs iespēju izstrādāt tiesību akta priekšlikumu par to, kā racionalizēt un
saskaņot administratīva vai civiltiesiska rakstura ekonomiskās sankcijas par
neatbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem, lai rūpniecības ražojumu
iekšējā tirgū nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret visiem uzņēmumiem.
Pievienoto vērtību sniegs platforma, kas apvieno izpildiestādes un atvieglo šo
iestāžu darbu un savstarpējo sadarbību. 5.2. Horizontālie tiesību akti
par ražojumiem Daudzas
ieinteresētās personas lūdza nodrošināt mazāk nozares noteikumu un vairāk visas
rūpniecības ražojumu nozares aptverošu horizontālo noteikumu, lai izvairītos no
noteikumu pārklāšanās vai pretrunīgām prasībām. Daudzi atbalstīja tāda
juridiski saistoša horizontāla "jumta" tiesību akta izveidi, kurā
būtu noteikti visām nozarēm kopīgi elementi. Tomēr šajā jautājumā viedokļi
atšķiras, jo, piemēram, dažas ieinteresētās personas dod priekšroku visu
attiecīgo noteikumu iekļaušanai katrā atsevišķā direktīvā. Vairākas kompetentās
iestādes, tirgus uzraudzības iestādes un nozares asociācijas atbalstīja Lēmuma
Nr. 768/2008/EK pārveidošanu par regulu, jo šāda horizontāla regula
palīdzētu samazināt pašreizējo tiesību aktu skaitu, kuri bieži vien tiek
uzskatīti par tādiem, kas pārklājas un nav labvēlīgi maziem un vidējiem
uzņēmumiem. Atšķirībā no Lēmuma Nr. 768/2008/EK, kurā ietverti tikai
atsauces noteikumi, horizontālā "jumta" regula būtu arī juridiski
saistošs un tieši piemērojams tiesību akts. Piemērs dalībvalstu
līmenī ir horizontālie valsts noteikumi, kas Vācijā tika pieņemti saskaņā ar
Lēmumu Nr. 768/2008/EK. Tie veido regulatīvo "jumtu" un
vispārēju regulējumu, kam atbilstīgi strukturēti nozaru tiesību akti, kuri
valsts līmenī pieņemti atbilstīgi ES tiesību aktiem par ražojumiem. Priekšlikumā
par to, kā racionalizēt un saskaņot administratīva vai civiltiesiska rakstura
ekonomiskās sankcijas par neatbilstību Savienības saskaņošanas tiesību aktiem,
būtu arī jāracionalizē un jāvienkāršo pašreizējais kopīgais tiesiskais
regulējums, kas attiecas uz rūpniecības ražojumu tirdzniecību, tostarp apkopi
un pēcpārdošanas pakalpojumiem. 5.3. Inovācija un digitālā nākotne Digitālā sabiedrība
attīstās aizvien straujāk. Piemēram, izmantojot nākotnes robotiku un jaunās
ražošanas tehnoloģijas, piemēram, papildu elementu ražošanu, kas zināma arī kā
3D druka, ievērojamu daļu no šodienas ražošanas apjoma varētu pārvirzīt
atpakaļ uz vietējo tirgu, kas varētu būt ilgtspējīgāka pieeja. 3D drukas
izmantošana varētu izlīdzināt konkurences apstākļus starp MVU un lieliem rūpniecības
uzņēmumiem, jo samazinātos izstrādes izmaksas un uzņēmumi, kam vairs nebūtu
jāizmanto bieži vien pārāk dārgie ārpakalpojumi, varētu izgatavot prototipus un
sākotnējos projektus uz vietas. Vienlaikus paredzams, ka turpināsies revolūcija
mobilo sakaru nozarē, attīstot principiāli jaunu valkājamo intelektisko ierīču
(piemēram, intelektisko pulksteņu vai briļļu, intelektisko tekstilizstrādājumu
u.tml.) ražošanu. Īsumā, pasaulē ir
vērojama strauja virzība uz "lietisko internetu", kurā visi
priekšmeti būs aprīkoti ar apslēptām identifikācijas ierīcēm. Ja visiem ikdienā
izmantojamajiem priekšmetiem būtu radiofrekvenciālās identifikācijas marķējums,
tos varētu identificēt un uzskaitīt datorizētā sistēmā. Programmatūra
nodrošinās ražojumu izsekojamībai un uzskaitei visu vajadzīgo funkciju izpildi,
ievērojami samazinot atkritumus, zaudējumus un izmaksas. Programmatūra arī
informēs lietotāju par to, vai ražojums jāmaina, jālabo vai jāatsauc, un par
to, vai tas ir jauns vai savu laiku jau nokalpojis. Tomēr laikā, kad
tika pieņemta lielākā daļa Savienības saskaņošanas tiesību aktu, nebija
pieejami gandrīz nekādi elektroniski rīki. Atbilstība noteikumiem joprojām
nozīmē to, ka uzņēmumiem un tirgus uzraudzības iestādēm jākārto birokrātiskas
formalitātes. Lai saglabātu
konkurētspēju, Eiropas rūpniecības ražojumu tirgū ir jāizveido tāds tiesiskais
regulējums, kas sekmē inovāciju un nerada nevajadzīgus šķēršļus, kuri neļauj
laikus ieviest jaunās tehnoloģijas un tirgū izplatīt inovācijas. ES tiesību
aktiem un standartiem jābūt tādiem, lai jaunos ražojumus un tehnoloģijas varētu
ātri laist tirgū un lai tādējādi Eiropa pati varētu izmantot pirmatklājēja
priekšrocības pasaules tirgū. Tajā pašā laikā aizvien vairāk jārēķinās ar jauno
tehnoloģiju radītiem nebijušiem izaicinājumiem, piemēram, ar risku, ko rada
nereglamentēta bīstamu preču ražošana ar 3D printeriem, vai ar sekām, ko
rada pieaugošā tendence intelektiskās ierīces aprīkot ar apslēptu audiovizuālā
ieraksta funkciju. Izstrādājot
ikvienu jaunu priekšlikumu ražojumu iekšējā tirgus jomā, Komisija ņems vērā
inovācijas un tehnoloģiju attīstību. Komisija arī nāks klajā ar iniciatīvu par
e-atbilstību, kurā būs paredzēts, ka atbilstību Savienības saskaņošanas tiesību
aktiem var apliecināt elektroniski un vairākās valodās, piemēram, izmantojot
e-marķēšanas sistēmu, digitālo tirgus uzraudzību un atbilstības deklarācijas
visās oficiālajās Savienības valodās. 5.4. Izzūdošās atšķirības starp
ražojumiem un ar tiem saistītajiem pakalpojumiem (uzstādīšana, apkope utt.) Ražošanas uzņēmumi
arvien biežāk līdztekus saviem tradicionālajiem ražojumiem piedāvā
pakalpojumus. Mijiedarbība starp ražošanu un pakalpojumu sniegšanu ir kļuvusi
sarežģītāka. Pakalpojumus un rūpnieciski ražotas preces izmanto kā starpposma
ieguldījumu, lai piedāvātu lielāku gatavo ražojumu un pakalpojumu apjomu.
Pakalpojumu īpatsvars ražošanā ir pieaudzis gan ES, gan citur pasaulē.
2011. gadā pakalpojumi nodrošināja vairāk nekā vienu trešdaļu no ražošanas
galaprodukcijas pievienotās vērtības. Lai gan preču
ražošana tiek izmantota arī pakalpojumu sniegšanā, ražojumu īpatsvars
pakalpojumos ir aptuveni trīs reizes mazāks par pakalpojumu īpatsvaru ražošanā,
un laika gaitā ir palielinājies daudz mazāk. Vidējais ražojumu īpatsvars
pakalpojumos ES ir aptuveni 10 %. Preču ražošana un
pakalpojumu sniegšana lielā mērā ir savstarpēji papildinoša[21]. Tādi pakalpojumi kā
apkope un apmācības ir ļoti svarīgi sarežģītu rūpnieciski ražotu preču
produkcijai. Citi pakalpojumi, piemēram, transporta pakalpojumi, ir būtiski
rūpnieciski ražoto preču realizēšanai, taču uz šiem pakalpojumiem joprojām
attiecas noteikti tirgus ierobežojumi. Tajā pašā laikā sarežģītu preču ražošanā
aizvien lielāka nozīme ir specializētajiem pakalpojumiem, piemēram, finanšu
starpniecības, sakaru, apdrošināšanas un specializētiem uz zināšanām balstītiem
pakalpojumiem (KIBS). Šis process ir viens no iemesliem, ar ko
skaidrojams aizvien lielākais pakalpojumu īpatsvars kopējā tautsaimniecības
produkcijas apjomā[22]. Jautājumam par
ražojumu un pakalpojumu papildināmību ir arvien lielāka nozīme ekonomikā.
Komisija izvērtēs, kā iekšējā tirgū uzlabot saikni starp ražojumiem un
pakalpojumiem. 5.5. Vairāk regulu, mazāk
direktīvu... Ražojumiem
piemērojamo tiesību aktu saskaņošanā izvēloties piemērotāko instrumentu,
direktīvām ir dota priekšroka, un, tās izmantojot, ir izveidots rūpniecības
ražojumu iekšējais tirgus. Tomēr mūsdienās, ņemot vērā tirgus integrācijas
augsto līmeni, ir jāsaskaras ar jauniem izaicinājumiem, un politikas mērķi
kļūst vēl vērienīgāki. Visā pasaulē
aizvien sarežģītākos apstākļos ļoti svarīgs aspekts ir tas, lai būtu pieejama
informācija par ražojumiem piemērojamiem noteikumiem. Izmaksas, kas saistītas
ar vajadzīgās informācijas atrašanu, var būt ievērojamas. Jo īpaši tas attiecas
uz pārrobežu tirdzniecību. Informācijas pieejamība joprojām var būt
problemātiska tādā ražojumu vienotajā tirgū, kurā direktīvas uzliek saistības
attiecībā uz sasniedzamo rezultātu, bet ļauj dalībvalstīm izvēlēties mērķu
sasniegšanas veidu un metodes. Pastāvot šādiem elastīgiem nosacījumiem, ES
noteikumu transponēšana un īstenošana var atšķirties dažādās dalībvalstīs un
apdraudēt ražojumiem piemērojamā vispārējā tiesiskā regulējuma saskaņotību.
Šāds risks ir īpaši augsts tad, ja jēdzieni ir izplūduši vai noteikumi ir
neprecīzi formulēti, kā tas nereti notiek, mēģinot saskaņot 28 vai vairāku
valstu intereses. Informācijas trūkums vai regulatīvās atšķirības faktiski var
radīt ievērojamus šķēršļus tirdzniecībai Eiropas Savienībā, un tas, protams,
galvenokārt skar MVU. Turklāt situāciju apgrūtina tas, ka uzņēmumiem ir
jāsazinās ar daudzām publiskajām iestādēm vairākās valodās. No regulu
izstrādes pārorientējoties uz direktīvu izstrādi, tiek samazināts
administratīvais slogs un radīta lielāka noteiktība uzņēmumiem. Tādēļ,
izvērtējot katru gadījumu atsevišķi, Komisija turpmāk priekšroku dos regulām,
kas būs uzņēmumiem un iestādēm noteicošais Savienības tiesību aktu veids,
tādējādi novēršot pārmērīgu regulējumu un līdz minimumam samazinot par
pienākumu neizpildes procedūras uzsākšanu ierosināto lietu skaitu. 5.6. ... un uzņēmumiem labvēlīga
pieeja ražojumiem piemērojamo noteikumu ziņā Ir jāiegulda
lielāki pūliņi, lai palīdzētu uzņēmumiem panākt atbilstību ES tiesību aktiem
par rūpniecības ražojumiem. Ir svarīgi saglabāt pareizo līdzsvaru starp regulējuma
izmaksām un tajā paredzētajiem mērķiem. Pašlaik uzņēmumiem attiecībā uz vienu
un to pašu ražojumu/ražotāju jāievēro vairāki tiesību akti, un reizēm robežas
starp daudziem šādiem tiesību aktiem ir neskaidras. Iekšējā tirgus noteikumi ir
izkaisīti pa simtiem direktīvu, kurām var būt atšķirīgas piemērošanas jomas,
procedūras, pieejas utt. un saistībā ar kurām jāveic papildu transponēšanas
pasākumi. Tāpēc ražojumiem
piemērojamo noteikumu vienkāršošana un precizēšana ir viena no galvenajām
Komisijas prioritātēm. Ražojumu iekšējā tirgū ir jāīsteno dziļāka integrācija
regulējuma ziņā. Ideālā gadījumā regulatīvo pieeju, ar kuru saskaņā ražojumiem
ir piemērojamas vairākas direktīvas, kuras aizstāv līdzīgas vai atšķirīgas
sabiedrības intereses un ir atšķirīgi transponētas dalībvalstīs, varētu
vienkāršot ar likumā paredzētiem "vienotiem kontaktpunktiem", kas
paredzēti konkrētas kategorijas ražojumu ražotājiem. Ieviešot šādu pieeju,
vienai ražojumu grupai piemērojamas dažādas prasības varētu apvienot konsekventā
un vienotā likumdošanas pieejā. Svarīgākie regulējuma vienkāršošanas pasākumi
būtu jānosaka kā vidēja termiņa vai ilgtermiņa mērķis. Attiecībā uz tiem būtu
jāveic rūpīgs ietekmes novērtējums, turklāt tie jāveic sinhroni ar tiesību aktu
periodiskajiem pārskatiem. Tādējādi Komisija atzīst ES tiesību aktu biežo
izmaiņu kumulatīvo ietekmi un ņem vērā nozares pārstāvju prasību regulējuma
jomā noteiktu laiku saglabāt stabilitāti un izmaiņas veikt pakāpeniski, nevis
bieži un radikāli pārstrādāt ražojumiem piemērojamos saskaņotos tiesību aktus. Svarīgi ir ne vien
uzņēmumiem labvēlīgi noteikumi, bet arī tas, lai standarti neradītu tirgus
sadrumstalotību. Ņemot vērā, ka Komisijas iespējas iejaukties standartizācijas
procesā ir visai ierobežotas, dalībvalstu iestādes tiek mudinātas aktīvi
iesaistīties standartu izstrādē, lai izvairītos no tādām situācijām, kad
standarti tiek apstrīdēti tikai to izstrādes procesa beigās. Regulāri
pārskatot nozaru tiesību aktus, Komisija apsvērs, vai tos ir iespējams kombinēt
ar citiem tiesību aktiem, kuri piemērojami tai pašai ražojumu kategorijai. 5.7. Pasaules tirgus Vajadzība novērst
regulatīvos šķēršļus kļūs tikai lielāka, jo pasaules daudzpolārais raksturs
kļūst izteiktāks un strauji augošajās jaunattīstības valstīs veidojas jauni
ekonomikas attīstības un tirdzniecības centri, kuri veido paši savu regulatīvo
vidi. Iepriekš ES varēja
būt droša par sava regulatīvā modeļa pievilcību, jo atbilstība ES noteikumiem
nozīmēja, ka tirdzniecības partneri ieguva piekļuvi pasaules lielākajam preču
importētājam. ES iekšējā tirgus lielums bija noteicošais faktors, kas
starptautiskā mērogā ļāva ES uzņemties galvenā standartu noteicēja lomu. Tomēr,
lai saglabātu konkurētspēju un ES uzņēmumiem nodrošinātu vislabākās iespējas,
ES ir jāatzīst, ka šī situācija mainās, un jāpielāgojas jaunajiem apstākļiem.
Novērtējot spēkā esošo ES regulējumu un apsverot iespēju izstrādāt jaunas
iniciatīvas, lielāka nozīme būtu jāpiešķir ES uzņēmumu starptautiskajai
konkurētspējai. Attiecībā uz
tirdzniecības partneriem ES izmantotā pieeja ir mainīga. No vienas puses,
attiecībā uz valstīm, kas tiecas kļūt par ES dalībvalstīm, un citām kaimiņos
esošām partnervalstīm noteiktais mērķis ir panākt pilnīgu salāgošanu ar ES
regulatīvo modeli. No otras puses, lai gan uz attālākām partnervalstīm
orientētā pieeja nevar būt tik vērienīga, tā joprojām ir vērsta uz regulējuma
konverģenci. No saimnieciskās darbības veicēju viedokļa regulējuma konverģencei
ir ievērojamas priekšrocības salīdzinājumā ar savstarpējas atzīšanas nolīgumiem,
jo īpaši juridiskās noteiktības ziņā. Pasaules mērogā
aizvien vairāk tiek samazināti muitas tarifi, un šādos apstākļos regulatīvie
šķēršļi jeb šķēršļi tirdzniecībai "otrpus robežas" ir iemesls, kādēļ
nozarē ir salīdzinoši augstākas administratīvās un patstāvīgās atbilstības
nodrošināšanas izmaksas. Eiropas Savienībai ir jāuzlabo stratēģiskie dialogi ar
nozīmīgākajām trešām valstīm, veidojot abpusēju uzticēšanos un sekmējot
paredzamību regulējuma jomā. Tas būtu svarīgs solis uz priekšu, lai nozare
varētu plānot nākotni. ES patlaban jau
risina sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar nozīmīgām rūpnieciski
attīstītām valstīm. Šīs sarunas paver iespējas samazināt regulatīvos šķēršļus
starp galvenajiem tirdzniecības partneriem, vienlaikus nodrošinot sabiedrības
interešu aizsardzību augstā līmenī. Sarunas veicina plašāku viedokļu apmaiņu
par kopīgiem un pasaules mērogā piemērojamiem noteikumiem ražojumu jomā.
Eiropas Savienībai tas nozīmē labāku piekļuvi svarīgākajiem jaunietekmes
tirgiem, kuros ir strauja ekonomiskā izaugsme un augsts pieprasījums. Transatlantiskās
tirdzniecības nolīgums, kas novērš tradicionālos tirdzniecības šķēršļus
ražojumu un pakalpojumu jomā, būtu nozīmīgs solis uz priekšu tādu pasaules
mēroga noteikumu izstrādē. Ar to varētu samazināt regulatīvās atbilstības
nodrošināšanas izmaksas uzņēmumiem visās ekonomikas nozarēs. Pieņemot kopīgus
transatlantiskos noteikumus, kas būtu piemērojami jaunajām tehnoloģijām, varētu
ietaupīt vairākus miljonus un sekmēt atvērtu pasaules mēroga standartu un
noteikumu izstrādi attiecībā uz nākotnes rūpniecības nozarēm. ES būtu
jāturpina starptautiskās konverģences sekmēšana rūpniecības ražojumus
reglamentējošo tiesību aktu un tehnisko standartu jomā, vienlaikus nodrošinot
sabiedrības interešu aizsardzību augstā līmenī. Komisijai būtu jānodrošina, lai
lielāka uzmanība tiek pievērsta tam, kā ES regulējums ietekmē ES uzņēmumu
starptautisko konkurētspēju. 6. Secinājumi Neraugoties uz
ražojumu iekšējā tirgū panākto attīstību un uzlaboto integrāciju, šis tirgus ir
jāturpina attīstīt vienlīdz strauji ar pārmaiņām, ko rada jaunie
21. gadsimta izaicinājumi tehnoloģiju un sabiedrības jomā. Tomēr šādu
attīstību vajadzētu veidot tā, lai panāktu līdzsvaru ar rūpniecības nozares
pārstāvju prasību regulējuma jomā noteiktu laiku saglabāt regulatīvo
stabilitāti, noteikumos neveicot radikālas izmaiņas. Tālab īstermiņā Komisija
savus pūliņus koncentrēs uz tiesību aktu konsolidēšanu un izpildes mehānismu
stiprināšanu, nozarei neradot papildu slogu. Komisija strādās pie priekšlikuma,
kurā būs paredzēta saskaņota pieeja attiecībā uz ekonomiskajām sankcijām un
rūpniecības ražojumu tirdzniecības kopīgs regulējums, pamatojoties uz Lēmumu
Nr. 768/2008/EK. [1] COM(2012) 582 final „Spēcīgāka Eiropas rūpniecība
izaugsmei un ekonomikas atveseļošanai: atjaunināts paziņojums par rūpniecības
politiku”. [2] Ar Direktīvu 98/34/EK izveido procedūru, kas
dalībvalstīm uzliek pienākumu informēt Komisiju un citai citu par visiem
tehnisko noteikumu projektiem attiecībā uz ražojumiem un drīzumā arī attiecībā
uz informācijas sabiedrības pakalpojumiem, pirms šie noteikumi tiek pieņemti kā
valsts tiesību akti. [3] Jēdziens “rūpniecības ražojumi” nebūtu skatāms pretstatā
“patēriņa precēm”. Pirmā jēdziena definīcijas pamatā ir ražošanas process, bet
otrā – galapatēriņš. Tāpēc daudzi rūpniecības ražojumi (taču ne
visi – daži ir tikai profesionālai lietošanai) ir arī patēriņa preces. [4] Savienības saskaņošanas tiesību aktu indikatīvs saraksts
ir pieejams šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/documents/internal-market-for-products/new-legislative-framework/index_en.htm#h2-2.
[5] OV L 157/24, 9.6.2006. [6] COM(2013) 561 final. [7] Direktīva 2013/29/ES par pirotehniskajiem izstrādājumiem
jau ir pieņemta, un likumdevējs arī ir panācis vienošanos attiecībā uz
direktīvu par atpūtas kuģiem. Priekšlikumi par radioiekārtām, elektromagnētisko
savietojamību, zemsprieguma ražojumiem, liftiem, sprādzienbīstamā vidē
lietojamām iekārtām (ATEX), civilām vajadzībām paredzētajām
sprāgstvielām, mērinstrumentiem, neautomātiskiem mērinstrumentiem, vienkāršām
spiedtvertnēm, spiediena iekārtām, individuālajiem aizsardzības līdzekļiem,
trošu ceļiem un gāzes iekārtām joprojām nav pieņemti. [8] OV L 88/5, 4.4.2011. [9] OV L 316/12, 14.11.2012. [10] Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada
9. jūlija Regula (EK) Nr. 764/2008, ar ko nosaka procedūras, lai dažus
valstu tehniskos noteikumus piemērotu citā dalībvalstī likumīgi tirgotiem
produktiem, un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 3052/95/EK. [11] Padomes secinājumi par vienotā tirgus politiku (16443/13). [12] COM(2012) 584 final. [13] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/documents/internal-market-for-products/new-legislative-framework/index_en.htm#h2-3. [14] Ātrās brīdināšanas sistēma bīstamu nepārtikas preču jomā.
Plašāka informācija par RAPEX: http://ec.europa.eu/consumers/safety/rapex/index_en.htm.
[15] Tirgus uzraudzības informācijas un saziņas sistēma.
Plašāka informācija par ICSMS: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/internal-market-for-products/icsms/index_en.htm.
[16] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/internal-market-for-products/market-surveillance/index_en.htm#h2-1.
[17] OV L 218/30, 13.8.2008. [18] Plašāka informācija par Iekšējā tirgus informācijas
sistēmu: http://ec.europa.eu/imi-net.
[19] OV L 218/21,
13.8.2008. [20] Analīze par tiesību aktu priekšlikuma ietekmi uz MVU.
Plašāka informācija: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/sme-test/.
[21] Augsta līmeņa grupa uzņēmumiem paredzēto pakalpojumu jomā,
kas ierosināta Komisijas paziņojumā "Ceļā uz aktu par vienoto tirgu"
(COM(2010) 608), apspriež jautājumu par ražojumu un pakalpojumu
savstarpējo papildināmību. Tās galīgais ziņojums gaidāms 2014. gada
pavasarī. [22] Ziņojums par Eiropas konkurētspēju (2013).