This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32010R0178
Commission Regulation (EU) No 178/2010 of 2 March 2010 amending Regulation (EC) No 401/2006 as regards groundnuts (peanuts), other oilseeds, tree nuts, apricot kernels, liquorice and vegetable oil (Text with EEA relevance)
Komisijas Regula (ES) Nr. 178/2010 ( 2010. gada 2. marts), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 401/2006 attiecībā uz zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, koku riekstiem, aprikožu kauliņiem, lakricu un augu eļļu (Dokuments attiecas uz EEZ)
Komisijas Regula (ES) Nr. 178/2010 ( 2010. gada 2. marts), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 401/2006 attiecībā uz zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, koku riekstiem, aprikožu kauliņiem, lakricu un augu eļļu (Dokuments attiecas uz EEZ)
OV L 52, 3.3.2010, p. 32–43
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV) Šis dokuments ir publicēts īpašajā(-os) izdevumā(–os)
(HR)
No longer in force, Date of end of validity: 31/03/2024; Iesaist. atcelta ar 32023R2782
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Modifies | 32006R0401 | Grozījums | pielikums 1 punkts E | 13/03/2010 | |
Modifies | 32006R0401 | Nomaiņa | pielikums 1 punkts D | 13/03/2010 | |
Modifies | 32006R0401 | Nomaiņa | pielikums 1 punkts G | 13/03/2010 | |
Modifies | 32006R0401 | Papildinājums | pielikums 1 punkts K | 13/03/2010 |
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Corrected by | 32010R0178R(01) | (FR) | |||
Implicitly repealed by | 32023R2782 | 01/04/2024 |
3.3.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
L 52/32 |
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 178/2010
(2010. gada 2. marts),
ar ko groza Regulu (EK) Nr. 401/2006 attiecībā uz zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, koku riekstiem, aprikožu kauliņiem, lakricu un augu eļļu
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (1), un jo īpaši tās 11. panta 4. punktu,
tā kā:
(1) |
Komisijas 2006. gada 19. decembra Regulā (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos (2), ir noteikti konkrētu mikotoksīnu maksimāli pieļaujamie daudzumi konkrētos pārtikas produktos. |
(2) |
Paraugu ņemšanai ir izšķiroša loma, lai precīzi noteiktu mikotoksīnu koncentrāciju, kas partijā sastopami ļoti heterogēni. Tādēļ nepieciešams noteikt vispārējus kritērijus, kuriem paraugu ņemšanas metodei jāatbilst. |
(3) |
Komisijas 2006. gada 23. februāra Regulā (EK) Nr. 401/2006, ar ko nosaka paraugu ņemšanas un analīzes metodes mikotoksīnu līmeņu oficiālai kontrolei pārtikas produktos (3), noteikti kritēriji paraugu ņemšanai, lai kontrolētu mikotoksīnu līmeņus. |
(4) |
Nepieciešams grozīt atsevišķus nosacījums par paraugu ņemšanu aflatoksīnu noteikšanai atsevišķos pārtikas produktos, lai ņemtu vērā Pārtikas kodeksa attīstību, kā arī nesen noteiktos maksimāli pieļaujamos mikotoksīnu līmeņus jaunām pārtikas kategorijām. |
(5) |
Pārtikas kodeksā noteikts jauns paraugu ņemšanas plāns attiecībā uz turpmākai pārstrādei paredzētiem zemesriekstiem, mandelēm, lazdu riekstiem un pistācijām un jauns paraugu ņemšanas plāns “lietošanai cilvēka uzturā gatavām” mandelēm, lazdu riekstiem un pistācijām (4). |
(6) |
Lai veicinātu, ka tiek ievērota maksimāli pieļaujamā aflatoksīnu koncentrācija, ir lietderīgi piemērot Pārtikas kodeksā noteiktos paraugu ņemšanas noteikumus attiecībā uz turpmākai pārstrādei paredzētiem zemesriekstiem, mandelēm, lazdu riekstiem un pistācijām un turpmākai pārstrādei paredzētiem citiem koku riekstiem, un Pārtikas kodeksā noteiktos paraugu ņemšanas noteikumus attiecībā uz lietošanai cilvēka uzturā gatavām mandelēm, lazdu riekstiem un pistācijām, lietošanai cilvēka uzturā gataviem citiem koku riekstiem un zemesriekstiem. Paraugu ņemšanas procedūru attiecībā uz koku riekstiem piemēro arī aprikožu kauliņiem. Tādēļ attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 401/2006 I pielikuma D daļa, lai tajā noteiktu tikai paraugu ņemšanas procedūru attiecībā uz žāvētām vīģēm, kas paliek nemainīga, un lai jauno paraugu ņemšanas procedūru attiecībā uz zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem noteiktu atsevišķā pielikuma daļā. |
(7) |
Ir noteikti maksimāli pieļaujamie līmeņi attiecībā uz aflatoksīniem eļļas augu sēklās, kas nav zemesrieksti (5), un attiecībā uz ohratoksīnu A garšvielās, lakricas saknē un lakricas ekstraktā (6). Ir lietderīgi noteikt īpašus paraugu ņemšanas noteikumus šīm jaunajām pārtikas kategorijām un pēc iespējas izmantot esošos noteikumus. |
(8) |
Augu eļļu paraugu ņemšanai mikotoksīnu kontrolei ir īpaša specifika, tādēļ ir lietderīgi noteikt īpašus paraugu ņemšanas noteikumus. |
(9) |
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, |
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Regulas (EK) Nr. 401/2006 I pielikumu groza šādi.
1) |
Pielikuma D daļu aizstāj ar tekstu, kas izklāstīts šīs regulas I pielikumā. |
2) |
Pielikuma E daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu: “Šo paraugu ņemšanas metodi izmanto, lai oficiāli pārbaudītu maksimāli pieļaujamo ohratoksīna A, aflatoksīna B1 un aflatoksīnu kopējā daudzuma koncentrāciju garšvielās.” |
3) |
Pielikuma G daļu aizstāj ar tekstu, kas izklāstīts šīs regulas II pielikumā. |
4) |
Pievieno šīs regulas III pielikumā izklāstīto K daļu. |
2. pants
Šī regula stājas spēkā desmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
To piemēro no spēkā stāšanās dienas.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 2. martā
Komisijas vārdā –
priekšsēdētājs
José Manuel BARROSO
(1) OV L 165, 30.4.2004., 1. lpp.
(2) OV L 364, 20.12.2006., 5. lpp.
(3) OV L 70, 9.3.2006., 12. lpp.
(4) Codex General Standard for Contaminants and toxins in foods (CODEX STAN 193-1995) http://www.codexalimentarius.net/download/standards/17/CXS_193e.pdf
(5) Komisijas Regula (ES) Nr. 165/2010 (2010. gada 26. februāris), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos attiecībā uz aflatoksīniem (OV L 50, 27.2.2010., 8. lpp.).
(6) Komisijas Regula (ES) Nr. 105/2010 (2010. gada 5. februāris), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1881/2006, ar ko nosaka konkrētu piesārņotāju maksimāli pieļaujamo koncentrāciju pārtikas produktos attiecībā uz ohratoksīnu A (OV L 35, 6.2.2010., 7. lpp.).
I PIELIKUMS
D.1. Metode paraugu ņemšanai no žāvētām vīģēm
Šo paraugu ņemšanas metodi izmanto, lai oficiāli pārbaudītu attiecībā uz aflatoksīnu B1 noteikto maksimāli pieļaujamo koncentrāciju un aflatoksīnu kopējo daudzumu žāvētās vīģēs.
D.1.1. Elementārparauga svars
Ja I pielikuma D.1. daļā nav noteikts citādi, elementārparauga svars ir apmēram 300 gramu.
Ja preču partijas ir mazumtirdzniecības iepakojumā, tad elementārparauga svars ir atkarīgs no mazumtirdzniecības iepakojuma svara.
Ja mazumtirdzniecības iepakojumu svars ir lielāks par 300 gramiem, kopparaugi attiecīgi svērs vairāk nekā 30 kg. Ja viena mazumtirdzniecības iepakojuma svars ievērojami pārsniedz 300 gramus, tad no katra atsevišķa mazumtirdzniecības iepakojuma kā elementārparaugu ņem attiecīgi 300 gramus. To var darīt, vai nu ņemot paraugu, vai laboratorijā. Tomēr gadījumos, kad šāda paraugu ņemšanas metode sabojātu partiju, radot nevēlamas saimnieciskas sekas (sakarā ar iepakojuma, transportlīdzekļa veidu vai tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi. Ja, piemēram, vērtīgu produktu tirgo 500 gramu vai 1 kg mazumtirdzniecības iepakojumos, tad kopparaugu var iegūt, apvienojot mazāku elementārparaugu skaitu, nekā norādīts 1., 2. un 3. tabulā, ar nosacījumu, ka kopparauga svars atbilst 1., 2. un 3. tabulā norādītajam kopparauga svaram.
Ja mazumtirdzniecības iepakojums sver mazāk nekā 300 gramu un ja atšķirība nav ļoti liela, vienu mazumtirdzniecības paraugu uzskata par vienu elementārparaugu, iegūstot kopparaugu, kas sver mazāk nekā 30 kg. Ja mazumtirdzniecības iepakojums sver ievērojami mazāk par 300 gramiem, vienu elementārparaugu veido divi vai vairāki mazumtirdzniecības iepakojumi, svaru pēc iespējas tuvinot 300 gramiem.
D.1.2. Vispārējs pārskats par metodi paraugu ņemšanai no žāvētām vīģēm
1. tabula
Partiju dalījums apakšpartijās atkarībā no produkta un partijas svara
Prece |
Partijas svars (tonnās) |
Apakšpartiju svars vai skaits |
Elementārparaugu skaits |
Kopparauga svars (kg) |
Žāvētas vīģes |
≥ 15 |
15–30 tonnas |
100 |
30 |
< 15 |
— |
10–100 (1) |
≤ 30 |
D.1.3. Metode paraugu ņemšanai no žāvētām vīģēm (partijas svars lielāks vai vienāds ar 15 tonnām)
— |
Ja apakšpartiju var fiziski nošķirt, katru partiju sadala apakšpartijās saskaņā ar 1. tabulu. Ņemot vērā, ka partijas svars ne vienmēr precīzi atbilst apakšpartiju svara summai, apakšpartijas svars var pārsniegt minēto svaru ne vairāk kā par 20 %. |
— |
Paraugus no katras apakšpartijas ņem atsevišķi. |
— |
Elementārparaugu skaits: 100. |
— |
Kopparaugu, kura svars ir 30 kg, sajauc un pirms malšanas sadala trijos vienādos laboratorijas paraugos pa 10 kg (šādi trijos apakšparaugos nav jādala žāvētas vīģes, ko paredzēts turpmāk šķirot vai citādi fizikāli apstrādāt, tomēr tas būs atkarīgs no tādas iekārtas pieejamības, kas var homogenizēt 30 kg paraugu). |
— |
Katru laboratorijas paraugu, kura svars ir 10 kg, atsevišķi rūpīgi sasmalcina un kārtīgi samaisa, lai sasniegtu pilnīgu homogenizāciju saskaņā ar II pielikumā paredzētajiem noteikumiem. |
— |
Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to nepieņemamo saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transporta līdzekļa veidu un tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to sīki apraksta un dokumentē. |
D.1.4. Metode paraugu ņemšanai no žāvētām vīģēm (partijas svars < 15 tonnām)
To elementārparaugu skaits, kas jāņem, ir atkarīgs no partijas svara un nav mazāks par 10, bet nav lielāks par 100.
Lai noteiktu nepieciešamo elementārparaugu skaitu, var izmantot rādītājus, kas minēti turpmāk sniegtajā 2. tabulā.
2. tabula
Elementārparaugu skaits, kas jāņem atkarībā no partijas svara, un kopparauga sīkāks dalījums
Partijas svars (tonnās) |
Elementārparaugu skaits |
Kopparauga svars (kg) (mazumtirdzniecības iepakojumu gadījumā kopparauga svars var būt atšķirīgs – skatīt D.1.1. punktu) |
No kopparauga iegūto laboratorijas paraugu skaits |
≤ 0,1 |
10 |
3 |
1 (nedala) |
> 0,1– ≤ 0,2 |
15 |
4,5 |
1 (nedala) |
> 0,2– ≤ 0,5 |
20 |
6 |
1 (nedala) |
> 0,5– ≤ 1,0 |
30 |
9 (– < 12 kg) |
1 (nedala) |
> 1,0– ≤ 2,0 |
40 |
12 |
2 |
> 2,0– ≤ 5,0 |
60 |
18 (– < 24 kg) |
2 |
> 5,0– ≤ 10,0 |
80 |
24 |
3 |
> 10,0– ≤ 15,0 |
100 |
30 |
3 |
— |
Kopparaugu, kura svars ≤ 30 kg, sajauc un pirms malšanas sadala divos vai trijos vienādos laboratorijas paraugos, kas sver ≤ 10 kg (šādi divos vai trijos apakšparaugos nav jādala žāvētas vīģes, ko paredzēts turpmāk šķirot vai citādi fizikāli apstrādāt, tomēr tas būs atkarīgs no tādas iekārtas pieejamības, kas var homogenizēt paraugus, kuri sver līdz 30 kg). Gadījumos, kad kopparaugs sver mazāk nekā 30 kg, kopparaugs ir jāsadala laboratorijas paraugos pēc šādas shēmas:
|
— |
Katru laboratorijas paraugu atsevišķi rūpīgi sasmalcina un kārtīgi samaisa, lai nodrošinātu pilnīgu homogenizāciju saskaņā ar II pielikumā paredzētajiem noteikumiem. |
— |
Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transportlīdzekļa veidu un tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to sīki apraksta un dokumentē. |
D.1.5. Paraugu ņemšana atvasinātiem produktiem un saliktiem pārtikas produktiem
D.1.5.1.
— |
Elementārparaugu skaits: 100. No partijām, kas sver mazāk nekā 50 tonnas, atkarībā no partijas svara vajadzīgi 10 līdz 100 elementārparaugi (skatīt 3. tabulu). 3. tabula Elementārparaugu skaits, kas jāņem atkarībā no partijas svara
|
— |
Elementārparauga svars ir apmēram 100 grami. Ja partijas ir mazumtirdzniecības iepakojumā, tad elementārparauga svars ir atkarīgs no mazumtirdzniecības iepakojuma svara. |
— |
Kopparauga svars ir 1 līdz 10 kg (pietiekami samaisīts). |
D.1.5.2.
Paraugu ņemšanas metode un pieņemšanas kritēriji attiecībā uz žāvētām vīģēm (D.1.3. un D.1.4.).
D.1.6. Paraugu ņemšana mazumtirdzniecības posmā
Ja iespējams, paraugu ņemšanu no pārtikas precēm mazumtirdzniecības posmā veic saskaņā ar I pielikuma šajā daļā nosacītajiem paraugu ņemšanas noteikumiem.
Ja tas nav iespējams, mazumtirdzniecības posmā var izmantot citas efektīvas paraugu ņemšanas metodes ar noteikumu, ka tās nodrošina pietiekamu pārbaudāmās partijas kopparauga reprezentativitāti, un tās sīki apraksta un dokumentē. Jebkurā gadījumā kopparaugam ir jāsver vismaz 1 kg (2).
D.1.7. Īpaša metode paraugu ņemšanai no žāvētām vīģēm un atvasinātiem produktiem, ko tirgū vakuumiesaiņojumos
D.1.7.1.
No partijām, kuru svars ir 15 tonnas vai lielāks, ņem vismaz 50 elementārparaugus, iegūstot 30 kg smagu kopparaugu, un no partijām, kuru svars ir mazāks par 15 tonnām, ņem 50 % no 2. tabulā minētā elementārparaugu skaita, iegūstot kopparaugu, kura svars ir vienāds ar reprezentatīvās partijas svaru (skatīt 2. tabulu).
D.1.7.2.
No partijām, kuru svars ir 50 tonnas vai lielāks, ņem vismaz 25 elementārparaugus, iegūstot 10 kg smagu kopparaugu, un no partijām, kuru svars ir mazāks par 50 tonnām, ņem 25 % no 3. tabulā minētā elementārparaugu skaita, iegūstot kopparaugu, kura svars ir vienāds ar reprezentatīvās partijas svaru (skatīt 3. tabulu).
D.1.8. Partijas vai apakšpartijas pieņemšana
Žāvētām vīģēm, kam veicama šķirošana vai cita fizikāla apstrāde:
— |
pieņem, ja kopparaugs vai vidējais laboratorijas paraugs atbilst maksimālajam pieļaujamajam daudzumam, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja kopparaugs vai vidējais laboratorijas paraugs neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
Žāvētām vīģēm, kas paredzētas tiešai lietošanai uzturā:
— |
pieņem, ja neviens no laboratorijas paraugiem nepārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja viens vai vairāki laboratorijas paraugi neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
Gadījumos, kad kopparauga svars ir 12 kg vai mazāk:
— |
pieņem, ja laboratorijas paraugs atbilst maksimālajam pieļaujamajam daudzumam, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja laboratorijas paraugs neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
D.2. Metode paraugu ņemšanai no zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem
Šo paraugu ņemšanas metodi izmanto, lai oficiāli pārbaudītu attiecībā uz aflatoksīnu B1 noteikto maksimāli pieļaujamo koncentrāciju un aflatoksīnu kopējo daudzumu zemesriekstos, citās eļļas augu sēklās, aprikožu kauliņos un koku riekstos.
D.2.1. Elementārparauga svars
Ja I pielikuma D.2. daļā nav noteikts citādi, elementārparauga svars ir apmēram 200 gramu.
Ja preču partijas ir mazumtirdzniecības iepakojumā, tad elementārparauga svars ir atkarīgs no mazumtirdzniecības iepakojuma svara.
Ja mazumtirdzniecības iepakojumu svars ir lielāks par 200 gramiem, kopparaugi attiecīgi svērs vairāk nekā 20 kg. Ja viena mazumtirdzniecības iepakojuma svars ievērojami pārsniedz 200 gramus, tad no katra atsevišķa mazumtirdzniecības iepakojuma kā elementārparaugu ņem attiecīgi 200 gramus. To var darīt, vai nu ņemot paraugu, vai laboratorijā. Tomēr gadījumos, kad šāda paraugu ņemšanas metode sabojātu partiju, radot nevēlamas saimnieciskas sekas (sakarā ar iepakojuma, transportlīdzekļa veidu vai tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi. Ja, piemēram, vērtīgu produktu tirgo 500 gramu vai 1 kg mazumtirdzniecības iepakojumos, tad kopparaugu var iegūt, apvienojot mazāku elementārparaugu skaitu, nekā norādīts 1., 2. un 3. tabulā, ar nosacījumu, ka kopparauga svars atbilst 1., 2. un 3. tabulā norādītajam kopparauga svaram.
Ja mazumtirdzniecības iepakojums sver mazāk nekā 200 gramu un ja atšķirība nav ļoti liela, vienu mazumtirdzniecības paraugu uzskata par vienu elementārparaugu, iegūstot kopparaugu, kas sver mazāk nekā 20 kg. Ja mazumtirdzniecības iepakojums sver ievērojami mazāk par 200 gramiem, vienu elementārparaugu veido divi vai vairāki mazumtirdzniecības iepakojumi, svaru pēc iespējas tuvinot 200 gramiem.
D.2.2. Vispārējs pārskats par metodi paraugu ņemšanai no zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem
1. tabula
Partiju dalījums apakšpartijās atkarībā no produkta un partijas svara
Prece |
Partijas svars (tonnās) |
Apakšpartiju svars vai skaits |
Elementārparaugu skaits |
Kopparauga svars (kg) |
Zemesrieksti, citas eļļas augu sēklas, aprikožu kauliņi un koku rieksti |
≥ 500 |
100 tonnas |
100 |
20 |
> 125 un < 500 |
5 apakšpartijas |
100 |
20 |
|
≥ 15 i ≤ 125 |
25 tonnas |
100 |
20 |
|
< 15 |
— |
10–100 (3) |
≤ 20 |
D.2.3. Metode paraugu ņemšanai no zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem (partijas svars lielāks vai vienāds ar 15 tonnām)
— |
Ja apakšpartiju var fiziski nošķirt, katru partiju sadala apakšpartijās saskaņā ar 1. tabulu. Ņemot vērā, ka partijas svars ne vienmēr precīzi atbilst apakšpartiju svara summai, apakšpartijas svars var pārsniegt minēto svaru ne vairāk kā par 20 %. |
— |
Paraugus no katras apakšpartijas ņem atsevišķi. |
— |
Elementārparaugu skaits: 100. |
— |
Kopparaugu, kura svars ir 20 kg, sajauc un pirms malšanas sadala divos vienādos laboratorijas paraugos pa 10 kg (šādi divos apakšparaugos nav jādala zemesrieksti, citas eļļas augu sēklas, aprikožu kauliņi un koku rieksti, ko paredzēts turpmāk šķirot vai citādi fizikāli apstrādāt, tomēr tas būs atkarīgs no tādas iekārtas pieejamības, kas var homogenizēt 20 kg paraugu). |
— |
Katru laboratorijas paraugu, kura svars ir 10 kg, atsevišķi rūpīgi sasmalcina un kārtīgi samaisa, lai sasniegtu pilnīgu homogenizāciju saskaņā ar II pielikumā paredzētajiem noteikumiem. |
— |
Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transporta līdzekļa veidu un tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to sīki apraksta un dokumentē. |
D.2.4. Metode paraugu ņemšanai no zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem (partijas svars < 15 tonnām)
To elementārparaugu skaits, kas jāņem, ir atkarīgs no partijas svara un nav mazāks par 10, bet nav lielāks par 100.
Lai noteiktu nepieciešamo elementārparaugu skaitu, var izmantot rādītājus, kas minēti turpmāk sniegtajā 2. tabulā.
2. tabula
Elementārparaugu skaits, kas jāņem atkarībā no partijas svara, un kopparauga sīkāks dalījums
Partijas svars (tonnās) |
Elementārparaugu skaits |
Kopparauga svars (kg) (mazumtirdzniecības iepakojumu gadījumā kopparauga svars var būt atšķirīgs – skatīt D.2.1. punktu) |
No kopparauga iegūto laboratorijas paraugu skaits |
≤ 0,1 |
10 |
2 |
1 (nedala) |
> 0,1 – ≤ 0,2 |
15 |
3 |
1 (nedala) |
> 0,2 – ≤ 0,5 |
20 |
4 |
1 (nedala) |
> 0,5 – ≤ 1,0 |
30 |
6 |
1 (nedala) |
> 1,0 – ≤ 2,0 |
40 |
8 (– < 12 kg) |
1 (nedala) |
> 2,0 – ≤ 5,0 |
60 |
12 |
2 |
> 5,0 – ≤ 10,0 |
80 |
16 |
2 |
> 10,0 – ≤ 15,0 |
100 |
20 |
2 |
— |
Kopparaugu, kura svars ≤ 20 kg, sajauc un pirms malšanas, ja vajadzīgs, sadala divos vienādos laboratorijas paraugos ≤ 10 kg (šādi divos apakšparaugos nav jādala zemesrieksti, citas eļļas augu sēklas, aprikožu kauliņi un koku rieksti, ko paredzēts turpmāk šķirot vai citādi fizikāli apstrādāt, tomēr tas būs atkarīgs no tādas iekārtas pieejamības, kas var homogenizēt līdz pat 20 kg paraugus). Gadījumos, kad kopparaugs sver mazāk nekā 20 kg, kopparaugs ir jāsadala laboratorijas paraugos pēc šādas shēmas:
|
— |
Katru laboratorijas paraugu atsevišķi rūpīgi sasmalcina un kārtīgi samaisa, lai nodrošinātu pilnīgu homogenizāciju saskaņā ar II pielikumā paredzētajiem noteikumiem. |
— |
Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transportlīdzekļa veidu un tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to sīki apraksta un dokumentē. |
D.2.5. Metode paraugu ņemšanai no atvasinātiem produktiem, izņemot augu eļļu un saliktus pārtikas produktus
D.2.5.1.
— |
Elementārparaugu skaits: 100. No partijām, kas sver mazāk nekā 50 tonnas, atkarībā no partijas svara vajadzīgi 10 līdz 100 elementārparaugi (skatīt 3. tabulu). 3. tabula Elementārparaugu skaits, kas jāņem atkarībā no partijas svara
|
— |
Elementārparauga svars ir apmēram 100 grami. Ja partijas ir mazumtirdzniecības iepakojumā, tad elementārparauga svars ir atkarīgs no mazumtirdzniecības iepakojuma svara. |
— |
Kopparauga svars ir 1 līdz 10 kg (pietiekami samaisīts). |
D.2.5.2.
Metode paraugu ņemšanai no zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem (D.2.3 un D.2.4).
D.2.6. Paraugu ņemšana mazumtirdzniecības posmā
Ja iespējams, paraugu ņemšanu no pārtikas precēm mazumtirdzniecības posmā veic saskaņā ar I pielikuma šajā daļā nosacītajiem paraugu ņemšanas noteikumiem.
Ja tas nav iespējams, mazumtirdzniecības posmā var izmantot citas efektīvas paraugu ņemšanas metodes ar noteikumu, ka tās nodrošina pietiekamu pārbaudāmās partijas kopparauga reprezentativitāti, un tās sīki apraksta un dokumentē. Jebkurā gadījumā kopparaugam ir jāsver vismaz 1 kg (2).
D.2.7. Īpaša metode paraugu ņemšanai no zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem, koku riekstiem un atvasinātiem produktiem, ko tirgo vakuumiesaiņojumos
D.2.7.1.
No partijām, kuru svars ir 15 tonnas vai lielāks, ņem vismaz 50 elementārparaugus, iegūstot 20 kg smagu kopparaugu, un no partijām, kuru svars ir mazāks par 15 tonnām, ņem 50 % no 2. tabulā minētā elementārparaugu skaita, iegūstot kopparaugu, kura svars atbilst reprezentatīvās partijas svaram (skatīt 2. tabulu).
D.2.7.2.
No partijām, kuru svars ir 15 tonnas vai lielāks, ņem vismaz 25 elementārparaugus, iegūstot 20 kg smagu kopparaugu, un no partijām, kuru svars ir mazāks par 15 tonnām, ņem 25 % no 2. tabulā minētā elementārparaugu skaita, iegūstot kopparaugu, kura svars atbilst reprezentatīvās partijas svaram (skatīt 2. tabulu).
D.2.7.3.
No partijām, kuru svars ir 50 tonnas vai lielāks, ņem vismaz 25 elementārparaugus, iegūstot 10 kg smagu kopparaugu, un no partijām, kuru svars ir mazāks par 50 tonnām, ņem 25 % no 3. tabulā minētā elementārparaugu skaita, iegūstot kopparaugu, kura svars atbilst reprezentatīvās partijas svaram (skatīt 3. tabulu).
D.2.8. Partijas vai apakšpartijas pieņemšana
Zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem, kam veicama šķirošana vai cita fizikāla apstrāde:
— |
pieņem, ja kopparaugs vai vidējais laboratorijas paraugs atbilst maksimālajam pieļaujamajam daudzumam, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja kopparaugs vai vidējais laboratorijas paraugs neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
Zemesriekstiem, citām eļļas augu sēklām, aprikožu kauliņiem un koku riekstiem, kas paredzēti tiešai lietošanai uzturā:
— |
pieņem, ja neviens no laboratorijas paraugiem nepārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja viens vai abi laboratorijas paraugi neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
Gadījumos, kad kopparauga svars ir 12 kg vai mazāk:
— |
pieņem, ja laboratorijas paraugs atbilst maksimālajam pieļaujamajam daudzumam, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja laboratorijas paraugs neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
(1) Atkarībā no partijas svara, skatīt šā pielikuma D.1. daļas 2. tabulu.
(2) Ja daudzums, no kura jāņem paraugs, ir tik mazs, ka no tā nav iespējams iegūt 1 kg smagu kopparaugu, kopparauga svars var būt mazāks par 1 kg.
(3) Atkarībā no partijas svara, skatīt šā pielikuma D.2. daļas 2. tabulu.
II PIELIKUMS
“G. METODE PARAUGU ŅEMŠANAI NO KAFIJAS, KAFIJAS PRODUKTIEM, LAKRICAS SAKNES UN LAKRICAS EKSTRAKTA
Šo paraugu ņemšanas metodi izmanto, lai oficiāli pārbaudītu attiecībā uz ohratoksīnu A noteikto maksimāli pieļaujamo koncentrāciju grauzdētās kafijas pupiņās, grauzdētā maltā kafijā, šķīstošajā kafijā, lakricas saknē un lakricas ekstraktā.
G.1. Elementārparauga svars
Ja I pielikuma G daļā nav noteikts citādi, elementārparauga svars ir apmēram 100 gramu.
Ja preču partija ir mazumtirdzniecības iepakojumā, elementārparauga svars ir atkarīgs no mazumtirdzniecības iepakojuma svara.
Ja mazumtirdzniecības iepakojumu svars ir lielāks par 100 gramiem, kopparaugi attiecīgi svērs vairāk nekā 10 kg. Ja viena mazumtirdzniecības iepakojuma svars ievērojami pārsniedz 100 gramus, tad no katra atsevišķa mazumtirdzniecības iepakojuma kā elementārparaugu ņem attiecīgi 100 gramus. To var darīt, vai nu ņemot paraugu, vai laboratorijā. Tomēr gadījumos, kad šāda paraugu ņemšanas metode sabojātu partiju, radot nevēlamas saimnieciskas sekas (sakarā ar iepakojuma, transportlīdzekļa veidu vai tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi. Ja, piemēram, vērtīgu produktu tirgo 500 gramu vai 1 kg mazumtirdzniecības iepakojumos, tad kopparaugu var iegūt, apvienojot mazāku elementārparaugu skaitu, nekā norādīts 1. un 2. tabulā, ar nosacījumu, ka kopparauga svars atbilst 1. un 2. tabulā norādītajam kopparauga svaram.
Ja mazumtirdzniecības iepakojums sver mazāk nekā 100 gramu un ja atšķirība nav ļoti liela, vienu mazumtirdzniecības paraugu uzskata par vienu elementārparaugu, iegūstot kopparaugu, kas sver mazāk nekā 10 kg. Ja mazumtirdzniecības iepakojums sver ievērojami mazāk par 100 gramiem, vienu elementārparaugu veido divi vai vairāki mazumtirdzniecības iepakojumi, svaru pēc iespējas tuvinot 100 gramiem.
G.2. Vispārējs pārskats par metodi paraugu ņemšanai no grauzdētas kafijas, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas, lakricas saknes un lakricas ekstrakta
1. tabula
Partiju dalījums apakšpartijās atkarībā no produkta un partijas svara
Prece |
Partijas svars (tonnās) |
Apakšpartiju svars vai skaits |
Elementārparaugu skaits |
Kopparauga svars (kg) |
Grauzdētas kafijas pupiņas, grauzdēta malta kafija, šķīstošā kafija, lakricas sakne un lakricas ekstrakts |
≥ 15 |
15–30 tonnas |
100 |
10 |
< 15 |
— |
10–100 (1) |
1–10 |
G.3. Metode paraugu ņemšanai no grauzdētām kafijas pupiņām, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas, lakricas saknes un lakricas ekstrakta (partijas svars lielāks vai vienāds ar 15 tonnām)
— |
Ja apakšpartiju var fiziski nošķirt, katru partiju sadala apakšpartijās saskaņā ar 1. tabulu. Tā kā partijas svars ne vienmēr precīzi atbilst apakšpartiju svara summai, apakšpartijas svars var atšķirties no minētā svara ne vairāk kā par 20 %. |
— |
Paraugus no katras apakšpartijas ņem atsevišķi. |
— |
Elementārparaugu skaits: 100. |
— |
Kopparauga svars: 10 kg. |
— |
Ja paraugu nav iespējams paņemt saskaņā ar iepriekš aprakstīto metodi to saimniecisko seku dēļ, ko rada kaitējums partijai (sakarā ar iepakojuma, transportlīdzekļa veidu un tamlīdzīgi), var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā ir pēc iespējas reprezentatīva, un to sīki apraksta un dokumentē. |
G.4. Metode paraugu ņemšanai no grauzdētām kafijas pupiņām, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas, lakricas saknes un lakricas ekstrakta (partijas svars mazāks par 15 tonnām)
Grauzdētām kafijas pupiņām, grauzdētai maltai kafijai, šķīstošajai kafijai, lakricas saknei un lakricas ekstraktam, kura svars ir mazāks par 15 tonnām, atkarībā no partijas svara izmanto no 10 līdz 100 elementārparaugu ņemšanas plānu, lai kopparauga svars sasniegtu no 1 līdz 10 kg.
Turpmāk sniegtajā tabulā norādītos skaitļus var izmantot, lai noteiktu, cik elementārparaugu jāņem.
2. tabula
Elementārparaugu skaits, kas jāņem atkarībā no grauzdētu kafijas pupiņu, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas, lakricas saknes un lakricas ekstrakta partijas svara
Partijas svars (tonnās) |
Elementārparaugu skaits |
Kopparauga svars (kg) |
≤ 0,1 |
10 |
1 |
> 0,1 – ≤ 0,2 |
15 |
1,5 |
> 0,2 – ≤ 0,5 |
20 |
2 |
> 0,5 – ≤ 1,0 |
30 |
3 |
> 1,0 – ≤ 2,0 |
40 |
4 |
> 2,0 – ≤ 5,0 |
60 |
6 |
> 5,0 – ≤ 10,0 |
80 |
8 |
> 10,0 – ≤ 15,0 |
100 |
10 |
G.5. Metode paraugu ņemšanai no grauzdētām kafijas pupiņām, grauzdētas maltas kafijas, šķīstošās kafijas, lakricas saknes un lakricas ekstrakta, ko tirgo vakuumiesaiņojumos
No partijām, kuru svars ir 15 tonnas vai lielāks, ņem vismaz 25 elementārparaugus, iegūstot 10 kg smagu kopparaugu, un no partijām, kuru svars ir mazāks par 15 tonnām, ņem 25 % no 2. tabulā minētā elementārparaugu skaita, iegūstot kopparaugu, kura svars atbilst reprezentatīvās partijas svaram (skatīt 2. tabulu).
G.6. Paraugu ņemšana mazumtirdzniecības posmā
Ja iespējams, paraugu ņemšanu no pārtikas precēm mazumtirdzniecības posmā veic saskaņā ar I pielikuma šajā daļā nosacītajiem paraugu ņemšanas noteikumiem.
Ja tas nav iespējams, mazumtirdzniecības posmā var izmantot alternatīvu paraugu ņemšanas metodi ar noteikumu, ka tā nodrošina pietiekamu pārbaudāmās partijas kopparauga reprezentativitāti, un to sīki apraksta un dokumentē. Jebkurā gadījumā kopparaugam ir jāsver vismaz 1 kg (2).
G.7. Partijas vai apakšpartijas pieņemšana
— |
Pieņem, ja laboratorijas paraugs atbilst maksimālajam pieļaujamajam daudzumam, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja laboratorijas paraugs neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
(1) Atkarībā no partijas svara, skatīt šā pielikuma šīs daļas 2. tabulu.
(2) Ja daudzums, no kura jāņem paraugs, ir tik mazs, ka no tā nav iespējams iegūt 1 kg smagu kopparaugu, kopparauga svars var būt mazāks par 1 kg.”
III PIELIKUMS
“K. METODE PARAUGU ŅEMŠANAI NO AUGU EĻĻĀM
Šo paraugu ņemšanas metodi izmanto, lai oficiāli pārbaudītu attiecībā uz mikotoksīniem, jo īpaši aflatoksīnu B1 noteikto maksimāli pieļaujamo koncentrāciju un aflatoksīnu kopējo daudzumu, un zearalenonu augu eļļās.
K.1. Metode paraugu ņemšanai no augu eļļām
— |
Elementārparauga svars ir apmēram 100 gramu (ml) (atkarībā no sūtījuma veida, piemēram, nefasēta augu eļļa, ņem vismaz 3 elementārparaugus pa 350 ml), iegūstot kopparaugu, kas sver vismaz 1 kg (litru). |
— |
Minimālais elementārparaugu skaits, ko ņem no partijas, atbilst 1. tabulā norādītajam. Tieši pirms paraugu ņemšanas partiju rūpīgi izmaisa, ciktāl tas ir iespējams, ar rokām vai mehāniskiem līdzekļiem. Šajā gadījumā var uzskatīt, ka aflatoksīns konkrētajā partijā ir izkliedēts vienmērīgi, tādēļ, lai izveidotu kopparaugu, ir pietiekami paņemt no partijas trīs elementārparaugus. 1. tabula Minimālais elementārparaugu skaits, kas jāņem no katras partijas
2. tabula Partiju dalījums apakšpartijās atkarībā no partijas svara
|
K.2. Metode paraugu ņemšanai no augu eļļām mazumtirdzniecības posmā
Ja iespējams, paraugu ņemšanu no pārtikas precēm mazumtirdzniecības posmā veic saskaņā ar I pielikuma šajā daļā nosacītajiem paraugu ņemšanas noteikumiem.
Ja tas nav iespējams, mazumtirdzniecības posmā var izmantot citas efektīvas paraugu ņemšanas metodes ar noteikumu, ka tās nodrošina pietiekamu pārbaudāmās partijas kopparauga reprezentativitāti, un tās sīki apraksta un dokumentē. Jebkurā gadījumā kopparaugam ir jāsver vismaz 1 kg (2).
K.3. Partijas vai apakšpartijas pieņemšana
— |
Pieņem, ja laboratorijas paraugs atbilst maksimālajam pieļaujamajam daudzumam, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību, |
— |
noraida, ja laboratorijas paraugs neapšaubāmi pārsniedz maksimālo pieļaujamo daudzumu, ņemot vērā atgūstamības korekciju un mērījuma nenoteiktību. |
(1) Ja apakšpartijas var fiziski nošķirt, lielus nefasētas augu eļļas sūtījumus/partijas sadala apakšpartijās kā paredzēts šīs daļas 2. tabulā.
(2) Ja daudzums, no kura jāņem paraugs, ir tik mazs, ka no tā nav iespējams iegūt 1 kg smagu kopparaugu, kopparauga svars var būt mazāks par 1 kg.”