EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62016CN0300
Case C-300/16 P: Appeal brought on 26 May 2016 by European Commission against the judgment of the General Court (Second Chamber) delivered on 16 March 2016 in Case T-103/14: Frucona Košice a.s. v European Commission
Byla C-300/16 P: 2016 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-103/14 Frucona Košice a.s/Europos Komisija
Byla C-300/16 P: 2016 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-103/14 Frucona Košice a.s/Europos Komisija
OL C 260, 2016 7 18, p. 35–36
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
18.7.2016 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 260/35 |
2016 m. gegužės 26 d. Europos Komisijos pateiktas apeliacinis skundas dėl 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antroji kolegija) priimto sprendimo byloje T-103/14 Frucona Košice a.s/Europos Komisija
(Byla C-300/16 P)
(2016/C 260/43)
Proceso kalba: anglų
Šalys
Apeliantė: Europos Komisija, atstovaujama L. Armati, T. Maxian Rusche, B. Stromsky, K. Walkerová
Kita proceso šalis: Frucona Košice a.s
Apeliantės reikalavimai
Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:
— |
panaikinti 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antrojo kolegija) sprendimą Frucona Košice/Komisija, byloje T-103/14, apie kurį Komisijai buvo pranešta tą pačią dieną, |
— |
pačiam nuspręsti dėl pirmojoje instancijoje pateikto ieškinio ir jį atmesti kaip nepagrįstą, |
— |
priteisti iš atsakovės apeliacinėje instancijoje (ieškovės pirmojoje instancijoje) bylinėjimosi išlaidas. |
Subsidiariai Komisija Teisingumo teismo prašo:
— |
panaikinti 2016 m. kovo 16 d. Bendrojo Teismo (antrojo kolegija) sprendimą Frucona Košice/Komisija, byloje T-103/14, apie kurį Komisijai buvo pranešta tą pačią dieną, ir |
— |
grąžinti Bylą Bendrajam Teismui, kad šis išnagrinėtų antrąjį, o prireiktus – trečiąjį ir ketvirtąjį ieškinio pirmojoje instancijoje pagrindus, |
— |
bylinėjimosi pirmojoje instancijoje išlaidų ir paskesnių išlaidų klausimą atidėti. |
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Komisija mano, kad skundžiamas sprendimas turi būti panaikintas dėl šių priežasčių, susijusių su, pirma, privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumu, ir antra, privataus kreditoriaus kriterijaus taikymu.
Dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumo Komisija nurodo tris apeliacinio skundo pagrindus. Pirma, klaidingas ginčijamo sprendimo aiškinimas, antra, teisės klaida aiškinant SESV 107 straipsnio 1 dalį dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumo, ir trečia, klaidingas res iudicata principo taikymas.
Skundžiamame sprendime nurodoma, kad privataus kreditoriaus kriterijus taikomas net ir tada, kai valstybė narė administracinėje procedūroje grįsdama išsamius argumentus, kad viešosios valdžios institucija veikė kitaip nei būtų pasielgęs privatus ūkio subjektas, kaip suinteresuota šalis teigia priešingai. Komisija tesmų praktiką aiškina taip, kad valstybės narės poziciją yra esminė, kalbant apie privataus kreditoriaus kriterijaus taikomumą.
Dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikymo Komisija nurodo du apeliacinio skundo pagrindus. Pirma, SESV 107 straipsnio 1 dalies dėl privataus kreditoriaus kriterijaus taikymo pažeidimas. Antra, Bendrasis Teismas padarė klaidą aiškindamas pareigą atlikti sąžiningą ir nešališką tyrimą dėl nurodomos valstybės pagalbos pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.
Bendrasis Teismas Komisijos prašo ex officio paaiškinti hipotetinio idealaus protingo ir gerai informuoto privataus kreditoriaus elgesį. Be to, šis prašymas pateiktas nepriklausomai nuo to, ką atitinkama valstybė narė iš tikrųjų padarė ar pasakė. Komisija teismų praktiką aiškina taip, kad pagal ją reikalaujama, jog Komisija prieš pateikdama savo vertinimą neturi pati rinkti įrodymų ir informacijos, kuriuos privatus protingas kreditorius būtų rinkęs prieš pateikdamas vertinimą, jei to nebūtų dariusi atitinkama valdžios institucija. Jos užduotis yra tik subjektyviai patikrinti, ar viešosios valdžios institucija veikė savo kompetencijos ribose ir atsižvelgdamas į įrodymus bei informaciją, kurią ji realiai turėjo priimdama savo sprendimą, kaip tai darytų privatus kreditorius esantis kaip galima panašesnėje padėtyje, kaip ir minėta valdžios institucija, priimdama sprendimą suteikti nagrinėjamas priemones.