EUROPOS KOMISIJA
Briuselis, 2021 07 14
COM(2021) 393 final
KOMISIJOS ATASKAITA EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI
ES pasienio regionai. Gyvosios Europos integracijos laboratorijos
1.ĮVADAS
Kai Europos Komisija priėmė savo komunikatą „Ekonomikos augimo ir sanglaudos skatinimas ES pasienio regionuose“ (toliau – 2017 m. komunikatas), beveik niekas nežinojo, kad po trejų metų, kai buvo uždaryta daug sienos perėjimo punktų ir imtasi precedento neturinčių priemonių, kuriomis apribota mūsų judėjimo laisvė ir suvaržytas tarpvalstybinis gyvenimas, labai gerai suprasime, kad vidaus sienos egzistuoja.
2017 m. komunikate pabrėžta, kad pasienio regionai Europos integracijos procese atlieka labai svarbų vaidmenį. Dauguma pasienio regionų atstovų savo regionus laiko Europos integracijos laboratorijomis, nes jie yra aktyvios tarpvalstybinės sąveikos centrai, kuriuose daugybė žmonių kasdien vykdo veiklą abiejose sienos pusėse. Tai – regionai, kuriuose labai gerai matomi bendrosios rinkos ir judėjimo laisvės pranašumai ir kuriuose dažnai pirmą kartą išbandomos naujos Europos integracijos idėjos ir sprendimai.
2017 m. komunikate taip pat pabrėžti nuolatiniai sunkumai, turintys įtakos daugeliui tarpvalstybinio gyvenimo aspektų: tarpvalstybinio viešojo transporto trūkumas, sunkumai pripažįstant įgūdžius ir diplomus, ribotos galimybės naudotis netoliese teikiamomis viešosiomis paslaugomis ir tai, kad dažnai nėra tikrų tarpvalstybinio valdymo sistemų, kad būtų galima kartu valdyti bendrus išteklius, iššūkius ir galimybes. Įgyvendinti pasienio regionų plataus užmojo tikslus dažnai trukdo nacionalinių taisyklių skirtumai, kuriuos lemia nevienodai įgyvendinama ES teisinė sistema, pavyzdžiui, ES direktyvos.
2020 ir 2021 m. per COVID-19 pandemiją išryškėjo itin didelė ES valstybių narių ir regionų tarpusavio priklausomybė. Deja, pandemija taip pat kartais atskleidė, kokios pažeidžiamos gali būti mūsų vidaus sienos ir kaip greitai galime netekti galimybės naudotis atvira erdve ir judėjimo laisve, nors ir laikinai. Daugelyje valstybių narių vienos iš priemonių, kurių buvo imtasi pirmiausia, buvo vidaus sienų kontrolės sugrąžinimas ir draudimas patekti į jų teritoriją, taikomas kaimynams, kurie paprastai dėl įvairių priežasčių dažnai kerta sienas. Neigiamas šių priemonių poveikis greitai tapo akivaizdus daugelyje pasienio regionų. Juose sustojo paslaugų teikimas, be kita ko, sveikatos priežiūros įstaigose, nes pasienio darbuotojai negalėjo patekti į savo darbo vietas. Dėl laisvam prekių judėjimui iškilusių kliūčių sutriko labai reikalingos medicinos įrangos tiekimas. Šį neigiamą poveikį patvirtino ir visuomenė – per Komisijos 2020 m. surengtas viešas konsultacijas dėl tarpvalstybinių kliūčių įveikimo 65 proc. respondentų nurodė, kad uždarius sienas jie dažniau ėmė sieną laikyti viena iš kliūčių. Todėl neseniai priimtoje Laisvės, saugumo ir teisingumo erdvės be vidaus sienų strategijoje tinkamai atsižvelgiama į per COVID-19 pandemiją įgytą patirtį ir išmoktas pamokas. Be to, Komisija pradėjo rengti Šengeno sienų kodekso pakeitimus, kuriais turėtų būti pašalinti nustatyti dabartinės sistemos trūkumai.
Vis dėlto dešimtmečius trukę geri kaimyniniai santykiai ir konstruktyvus tarpvalstybinis bendradarbiavimas taip pat pavirto neeiliniais solidarumo veiksmais. Tam tikrose valstybėse narėse pacientų, kuriems reikalinga intensyvioji terapija, buvo gerokai mažiau negu kitose ir jos padėjo į savo įstaigas priimdamos pacientus iš didesnių poreikių turinčių kaimyninių šalių. Prie kai kurių sienų anksčiau įsteigtose tarpvalstybinėse struktūrose buvo koordinuojami reagavimo į krizę veiksmai. Kaip paaiškėjo, šios struktūros nuolat keičiamų ir nenuoseklių taisyklių dažnai gluminamiems žmonėms buvo neįkainojamas patikimos informacijos šaltinis. Be to, buvome nuolatinių paprasto žmogiško kaimyninių bendruomenių gebėjimo įsijausti apraiškų liudininkai.
Solidarumo per COVID-19 pandemiją pasienio regionuose pavyzdžiai
Didžiajame regione (Liuksemburgas, Belgija, Prancūzija, Vokietija), siekiant keliais lygmenimis koordinuoti atsaką į pandemiją (pvz., stebėti esamų laisvų intensyviosios terapijos lovų skaičių), sudaryta Pandemijos darbo grupė.
Kaimyniniuose Gerlico (Vokietija) ir Zgoželeco (Lenkija) miestuose vyko bendros ekstremaliosios situacijos pratybos (pavyzdžiui, susijusios su veiksmais, kurių reikia imtis prasidėjus masiniam tymų protrūkiui) ir šia patirtimi pasinaudota per COVID-19 pandemiją diegiant tarpvalstybinę keitimosi informacija sistemą.
Europos teritorinio bendradarbiavimo grupėje (ETBG) „Bánát Triplex Confinium“ suburtos trišaliame Vengrijos, Rumunijos ir Serbijos pasienio regione veikiančios vietos valdžios institucijos. Ši ETBG susirinko, kad iš Vengrijos 37-ioms šios grupės veikloje dalyvaujančioms Rumunijos valdžios institucijoms pristatytų labai reikalingas veido kaukes ir rankų dezinfekantus.
Prie Austrijos ir Italijos sienos Pietų Tirolio regionas Bolcano ir Trentino autonominėms provincijoms siuntė asmenines apsaugos priemones, o Tirolio miestų Insbruko, Halio ir Linco ligoninėse buvo rūpinamasi Italijos pacientais, kuriems buvo reikalinga intensyvioji terapija.
|
Europos Komisija, atsižvelgdama į savo teisinius įgaliojimus, sparčiai ėmėsi atsakomųjų veiksmų: greitai atvėrė būtiniausių prekių vežimui tranzitu skirtus vadinamuosius žaliuosius koridorius ir priėmė dvejas gaires: dėl laisvo darbuotojų judėjimo ir pagalbos ekstremaliosios situacijos atveju tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų srityje.
Be to, remiantis Komisijos pasiūlymu, Tarybos rekomendacijoje (ES) 2020/1475 ir Rekomendacijoje (ES) 2021/119, kuria iš dalies keičiama Rekomendacija (ES) 2020/1475, vadovaujamasi suderintu požiūriu į laisvo judėjimo apribojimą reaguojant į COVID-19 pandemiją. Iš dalies pakeistoje rekomendacijoje pasienio regionų vietovių gyventojams, kurie vykdami į darbą arba mokyklą, norėdami gauti medicininės priežiūros paslaugas arba pasirūpinti šeimos nariais dažnai kerta sieną, numatytos specialios nuostatos. Iš tokių asmenų, jiems kertant sieną būtiniausiais tikslais, neturėtų būti reikalaujama laikytis karantino. Be to, jei šiuose regionuose per sieną vykstantiems asmenims nustatomas reikalavimas atlikti testą, testavimo dažnumas turėtų būti proporcingas. Jei epidemiologinė situacija abiejose sienos pusėse yra panaši, neturėtų būti taikomi reikalavimai dėl kelionės atlikti testą.
Vis dėlto per šią krizę paaiškėjo, kad pasienio vietovių atsparumo lygis labai priklauso nuo institucinės struktūros ir pasirengimo lygio, kuris dažnai nustatomas ir dėl kurio sprendimai priimami nacionaliniu lygmeniu. Būtų verta šį aspektą apsvarstyti išsamiau.
Todėl šią ataskaitą sudaro du skyriai. Pirmame skyriuje apžvelgiama pažanga, padaryta įgyvendinant 2017 m. komunikato veiksmų plane išdėstytus veiksmus. Antrame šios ataskaitos skyriuje, remiantis analitiniu darbu ir konsultacijomis su suinteresuotaisiais subjektais, taip pat per COVID-19 krizę įgyta patirtimi, peržiūrimas 2017 m. veiksmų planas, siekiant padidinti jo veiksmingumą ir jį pritaikyti prie naujų realijų. Imtis naujų veiksmų Europos Komisija nesiūlo, tačiau nagrinėja, kaip 2021–2027 m. daugiametėje finansinėje programoje numatytomis iniciatyvomis ir programomis būtų galima pasinaudoti pasienio vietovių, kurių ekonomiką dažnai labai smarkiai sutrikdė ši krizė, atsigavimui skatinti. Šioje ataskaitoje taip pat nagrinėjamas ES išorės sienų su kaimyninėmis šalimis, kurios žengia sutartu stojimo į Europos Sąjungą keliu, aspektas.
2.Veiksmų plano įgyvendinimas. Pagrindiniai laimėjimai
Darbai įgyvendinant 2017 m. 10-ies punktų veiksmų planą, kuriuos koordinuoja Pasienio ryšių punktas, vyksta jau šiek tiek ilgiau negu trejus metus. Išsamus kiekvieno veiksmo įvertinimas pateikiamas šios ataskaitos pabaigoje esančioje lentelėje. 2020 m., siekiant suprasti šių veiksmų poveikį ir esamą padėtį pasienio regionuose, buvo surengtos viešos konsultacijos. Jų metu buvo pateikti 453 atsiliepimai, kuriais remtasi rengiant šią ataskaitą.
Tam tikri atsiliepimai yra itin svarbūs, todėl į juos toliau atskirai atkreipiamas dėmesys. Šie atsiliepimai svarbūs dėl kelių priežasčių: kai kurie iš jų padėjo geriau suprasti nuolatinius sunkumus, su kuriais susiduria pasienio regionuose gyvenantys žmonės, o kiti suteikė naują postūmį plėtoti bendras tarpvalstybines iniciatyvas. Apskritai šie atsiliepimai buvo naudingi rengiant šią ataskaitą.
1.Sustiprintas tarpvalstybinės sąveikos priemonių rinkinys
2018 m. Komisija, siekdama suteikti teisinę priemonę, skirtą ieškoti praktinių sprendimų, kaip įveikti tarpvalstybines teisinio arba administracinio pobūdžio kliūtis, priėmė sprendimą dėl pasiūlymo dėl teisėkūros procedūra priimamo akto dėl mechanizmo teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti (angl. ECBM). 2019 m., imdamasi veiksmų šioms kliūtims įveikti, Komisija pradėjo įgyvendinti novatorišką iniciatyvą „b-solutions“,pagal kurią pasienio regionų valdžios institucijoms teikiama teisinė parama, kad būtų galima nustatyti pagrindines teisinių ar administracinių kliūčių, turinčių įtakos pasienio regionų tarpvalstybinei sąveikai, priežastis ir išnagrinėti galimą (-us) sprendimą (-us). Tai – sėkmingas procesas, kurio metu išnagrinėta 90 pasienio kliūčių atvejų. Šie atvejai susiję su 27-iais pasienio regionais 21-oje valstybėje narėje, o juos nagrinėjant šalinamos daugiausia užimtumo, viešojo transporto, sveikatos priežiūros ir institucinio bendradarbiavimo sričių kliūtys.
Iš pagrindinės įgyvendinant iniciatyvą „b-solutions“ įgytos patirties matyti, kad:
1)sprendimai turi būti pritaikyti prie konkrečių aplinkybių, nors kartais gali būti naudinga ir patirtis, įgyta panašias kliūtis šalinant kituose pasienio regionuose;
2)sprendimų įgyvendinimas paprastai yra sudėtingas ir ilgas procesas, kuris yra įmanomas tik dalyvaujant įvairiais lygmenimis sprendimus priimančioms institucijoms ir joms prisiimant politinius įsipareigojimus;
3)sprendimams nustatyti gali būti naudojama daug įvairių priemonių: kai kurios iš jų gali būti Europos masto, o kitomis jau gali būti naudojamasi nacionaliniu lygmeniu. Vis dėlto šiems sprendimams įgyvendinti dažnai reikia pakeisti teisinę sistemą.
Apskritai vienas iš iniciatyvos „b-solutions“ sėkmės veiksnių taip pat yra tai, kad ją įgyvendinant suteikiama galimybė sudaryti ilgesnio laikotarpio valstybių narių ir regionų susitarimus ir taip galutinai pašalinti kliūtis. Tai išsamiau paaiškinta toliau esančiame langelyje. Šie bandomieji projektai taip pat atspindi mechanizmo teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti ateities galimybes. Iš pirmųjų 43 iniciatyvos „b-solutions“ atvejų 13 atvejų (30 proc.) dalyviai ir ekspertai aiškiai išreiškė nuomonę, kad tokia ES teisinė priemonė kaip mechanizmas teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti, jeigu ji būtų buvusi prieinama, būtų padėjusi pašalinti nuolatines pasienio kliūtis. Dėl mechanizmo teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti Europos Parlamentas 2019 m. priėmė iš esmės palankią poziciją, tačiau Taryboje dėl jo vis dar vyksta diskusijos. Komisija tebėra įsitikinusi, kad šis pasiūlymas duotų nemažai naudos.
Gerosios patirties pavyzdys. Greitosios medicinos pagalbos paslaugos prie Prancūzijos ir Ispanijos sienos
Nors jau veikia pirmoji Europos dvišalė de Serdanjos ligoninė, dar visai neseniai gydytojai kitoje sienos pusėje negalėjo teikti būtinosios medicinos pagalbos, nes nebuvo automatiškai pripažįstamas jų, kaip gydytojų, statusas. Įgyvendinant vieną iniciatyvos „b-solutions“ projektą 2019 m. buvo nustatytas būdas, kaip įveikti šią administracinę kliūtį. 2020 m. atsakingos vietos įstaigos įgyvendino šį sprendimą. Po 2021 m. kovo 15 d. vykusio Prancūzijos ir Ispanijos aukščiausiojo lygio susitikimo prisiimtas naujas politinis įsipareigojimas toliau plėtoti bendrą tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų šiame pasienio regione sistemą.
|
2.Pokyčiai tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų srityje
Pastaruosius kelerius metus sveikatos priežiūros sektoriui skiriama daugiau dėmesio, todėl dabar daug geriau suprantami tokie klausimai kaip tarpvalstybinės sveikatos priežiūros paslaugos, jų pridėtinė vertė (pavyzdžiui, suteikiant galimybių lengviau naudotis netoli pacientų teikiamomis tarpvalstybinėmis sveikatos priežiūros paslaugomis) ir su jomis siejamos pasikartojančios problemos (dažnai susijusios su gydymo išlaidų kompensavimu). Politikos pokyčiai kartu su finansine parama, teikiama, be kita ko, įgyvendinant Europos regioninės plėtros fondo (ERPF) lėšomis finansuojamas INTERREG tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas, padeda plėtoti tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas, kurios dažnai gali išgelbėti gyvybes (pvz., sudarant sąlygas pasienio gyventojams daug greičiau patekti į specializuotas sveikatos priežiūros įstaigas arba greitosios medicinos pagalbos tarnybas).
Gerosios patirties pavyzdys. Projektas „HealthAcross“
Po ne vienų pasirengimo ir Austrijos bei Čekijos bendradarbiavimo metų Austrijos mieste Gmiunde atidarytas visiškai naujas bendras medicinos centras, kuriame pacientai iš Čekijos taip pat gali naudotis stacionarinio ir ambulatorinio gydymo paslaugomis.
|
3. Naujos tarpvalstybinio viešojo transporto jungtys
Be teisinių kliūčių, vienas iš didžiausių sunkumų, su kuriais susiduria pasienio regionuose gyvenantys žmonės, yra ribotos galimybės vykstant į kitoje sienos pusėje esančias vietoves naudotis viešuoju transportu. Prie sienos nustojama teikti vis dar pernelyg daug paslaugų ir pernelyg daug administracinių kliūčių daro neigiamą poveikį bendroms viešojo transporto sistemoms. Sudarius išsamų trūkstamų geležinkelio sektoriaus jungčių žemėlapį ir įgyvendinus keletą konkrečių ES biudžeto lėšomis finansuojamų projektų, dabar ši problema sprendžiama keliuose pasienio regionuose. Siekiant plėtoti bendras paslaugas, be kita ko, integruoti tvarkaraščius ir bilietų pardavimo sistemas, kai kuriuose pasienio regionuose užmegzti partnerystės ryšiai. Dar daug reikia nuveikti, tačiau padaryta didelė pažanga.
Gerosios patirties pavyzdys. Nauji tarpvalstybiniai riedmenys
Prie Prancūzijos ir Vokietijos sienos pagal INTERREG programą finansuojamas tarpvalstybinio traukinio prototipo „Coradia polyvalent“ kūrimas. Šis traukinys galės važiuoti abiejuose regioniniuose geležinkelių tinkluose. Iki 2024 m. tarpvalstybiniu lygmeniu turėtų važinėti 30 tokių traukinių.
|
4.Aiški finansinės paramos sistema
2021 m. liepos 1 d. įsigaliojo naujasis INTERREG reglamentas, skirtas 2021–2027 m. tarpvalstybinio bendradarbiavimo programoms remti Į jį įtrauktas naujas konkretus INTERREG tikslas „geresnis bendradarbiavimo valdymas“, kuriuo stiprinamos INTERREG tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų galimybės (tiek prie vidaus, tiek prie išorės sienų) aktyviai padėti šalinti pasienio kliūtis šiuose regionuose. Be to, Europos Komisija būsimoms programos institucijoms pateikė pasienio regionams skirtus orientacinius dokumentus, parengtus siekiant valstybėms narėms, regionams ir šalims partnerėms suteikti informacijos apie programavimo procesą ir grindžiamus daugiausia žiniomis, įgytomis įgyvendinant 2017 m. veiksmų planą. Be to, naujajame ERPF reglamente valstybės narės ir regionai aktyviai raginami naudotis nacionalinėmis ir regioninėmis ERPF programomis ir investuoti į tarpvalstybines iniciatyvas ir infrastruktūros projektus. Naudojimasis sąveika su investicijomis į kaimyninius regionus būtų svarbus žingsnis pasienio regionuose didinant sanglaudos politikos veiksmingumą.
3.Tolesni veiksmai
Pasienio regionams reikalingi konkrečiai jiems pritaikyti sprendimai ir politika, galintys padėti kuo labiau padidinti jų potencialą, pašalinti esamas kliūtis ir skatinti jų ekonomikos atsigavimą ir atsparumą. Tokią nuomonę išreiškė ir europiečiai per 2020 m. viešas konsultacijas. 79 proc. respondentų teigė, kad „pasienio regionams skirti Europos veiksmai yra svarbūs, nes padeda stiprinti asmenų ir organizacijų pasitikėjimą, ir todėl, kad jais pabrėžiama, jog nacionalinėse teisinėse sistemose dažnai neatsižvelgiama į pasienio teritorijas“. Be to, 42 proc. respondentų sutiko su teiginiu, kad veiksmai, kurių Europos Komisija ėmėsi per pastaruosius penkerius metus, kaip niekada prisidėjo prie pasienio regionų skatinimo ir turėtų būti tęsiami. Galiausiai 65 proc. respondentų nesutiko, kad Komisija turėtų imtis tik su INTERREG finansavimo teikimu susijusių veiksmų.
Remdamasi nuo 2017 m. įgyta patirtimi, įskaitant per COVID-19 krizę įgytą patirtį, visų pirma atsižvelgdama į būtinybę užtikrinti geresnį ir glaudesnį institucinį tarpvalstybinį bendradarbiavimą, taip pat spręsti neatidėliotinus Europoje ir pasaulyje kylančius su klimato kaita susijusius uždavinius, Komisija siūlo veiksmus iš naujo suskirstyti į keturias toliau išvardytas grupes.
I.Atsparumo didinimas stiprinant institucinį bendradarbiavimą
II.Daugiau ir geresnės tarpvalstybinės viešosios paslaugos
III.Dinamiškos tarpvalstybinės darbo rinkos
IV.Pasienio regionai kaip Europos žaliojo kurso iniciatyvos įgyvendinimo partneriai
Imantis šioms grupėms priskiriamų veiksmų pasienio regionams turi būti sudaromos sąlygos tarpvalstybiniu lygmeniu išbandyti novatoriškus sprendimus ir toliau atlikti savo, kaip Europos integracijos centrų ir laboratorijų, vaidmenį. Pasienio teritorijos padeda plačiajai visuomenei parodyti Europos integracijos pranašumus ir trūkumus ir pranašumus paversti tikrove. Todėl Komisija ir valstybės narės, kartu plėtodamos novatoriškus jų integracijos ir tarpvalstybinių mainų stiprinimo metodus, turi bendradarbiauti su šiais regionais. Paskui pasienio regionuose sukurtus ir išbandytus Europos integracijos stiprinimo metodus ir sprendimus būtų galima platesniu mastu taikyti ir kituose regionuose.
Novatoriški veiksmai, skirti pasienio regionų vystymuisi skatinti, gali būti įgyvendinami, jeigu įvairiose darbo srityse viešosios institucijos ir kitos organizacijos pasienio regioną laikys ne dviejų atskirų dalių suma, o vienu dariniu. Šį tikslą galima pasiekti pasitelkiant naują politiką ir 2021–2027 m. finansines priemones. Šiuo metu novatoriški sprendimai diegiami keliose politikos srityse, pavyzdžiui:
·Skaitmeninės Europos programos lėšomis finansuojami Europos skaitmeninių inovacijų centrai (angl. EDIH), taip pat sustiprinta sąveikumo politika gali padėti skatinti aktyvesnį kaimyninių šalių bendradarbiavimą ir teikti paramą pasienio regionuose diegiant skaitmenines viešųjų paslaugų ir įmonių inovacijas;
·suderinti viešųjų pirkimų administraciniai procesai gali padėti stiprinti tarpvalstybinius verslo ryšius. Pagal Ekonomikos gaivinimo ir atsparumo didinimo priemonės pavyzdinę iniciatyvą „Modernise“ įgyvendinant tarpvalstybinius susietojo viešojo administravimo projektus būtų galima stiprinti kaimyninių regionų administravimo institucijų bendradarbiavimą. Į 2014 m. Viešųjų pirkimų direktyvas įtrauktos specialios nuostatos dėl tam tikrais atvejais taikomų bendrų viešųjų pirkimų ir dėl viešųjų pirkimų, kuriuose dalyvauja skirtingų valstybių narių perkančiosios organizacijos, visų pirma bendri teisiniai subjektai, įskaitant Europos teritorinio bendradarbiavimo grupes;
·MVĮ strategijoje nustatyta pasienio regionams skirta sprendimų, kaip išspręsti MVĮ kylančius tarpvalstybinius klausimus, paieškos sistema;
·į Europos infrastruktūros tinklų priemonę, kiek tai sietina su TEN-T tinklu, įtraukti tiksliniai veiksmai, susiję su tarpvalstybinėmis jungtimis, kuriais siekiama integruoti abipus sienos esančius transporto tinklus ir skaitmeninę infrastruktūrą bei paslaugas;
·daug dėmesio skiriant tvarumui ir pandemijos poveikiui atsiranda nauja vartotojų karta, kuri ieško galimybių atostogauti išmetant nedaug anglies dioksido arba nepaliekant plastiko atliekų. Tai suteikia naujų tarpvalstybinio bendradarbiavimo galimybių tokiose srityse kaip bendras turizmas ir pažangių bei tvarių turizmo vietovių vietos tinklai.
Planuodama būsimus veiksmus, Komisija padės pasienio regionams diegti inovacijas didindama jų patrauklumą pasienio bendruomenėms, kad būtų ne tik išlaikoma esama padėtis, bet ir užtikrinamas jų klestėjimas, kuo geriau išnaudojant jų regionų potencialą.
Skatinant pasienio regionų vystymąsi jaunimas taip pat turi atlikti svarbų vaidmenį. Tai, kad jaunimas labai domisi tarpvalstybiniu bendradarbiavimu, matyti iš jo aktyvaus dalyvavimo įgyvendinant INTERREG savanoriškos veiklos programą, sukurtą įsteigus Europos savanorių tarnybą. Nuo 2019 m. įgyvendinant INTERREG programas ir projektus kaip savanoriai dalyvavo daugiau kaip 500 jaunuolių. Kai kurie iš jų taip pat prisidėjo rengiant Jaunimo bendradarbiavimo manifestą.
Daugumą aspektų, išdėstytų toliau pateiktose keturiose grupėse, prie visų ES vidaus ir išorės sienų galima finansiškai remti įgyvendinant naująsias INTERREG tarpvalstybinio bendradarbiavimo, Pasirengimo narystei pagalbos priemonės (PNPP) tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir INTERREG NEXT programas. Visų pirma, konkrečiai šiam tikslui INTERREG reglamente nustatytas naujasis tikslas „geresnis bendradarbiavimo valdymas“. Iš 65 tarpvalstybinio bendradarbiavimo programų, kurias 2021–2027 m. numatyta įgyvendinti prie ES vidaus ir išorės sienų, įgyvendinant mažiausiai 50 programų bus naudojamasi šiuo tikslu tarpvalstybiniam valdymui stiprinti. Pavyzdžiui, programų projektuose galėtų būti numatyta įsteigti nedidelius projekto fondus, skirtus kliūtims šalinti arba investuoti į bendro plėtros strategijų rengimo arba bendrų teritorijų planavimo mechanizmų kūrimo procesus. Finansinė parama taip pat galėtų būti skiriama bendrų viešųjų paslaugų teikimo poreikiui išnagrinėti arba siekiant investuoti į patikimų tarpvalstybinių statistinių duomenų rengimą, kaip neseniai rekomendavo Europos Audito Rūmai.
3.1.Atsparumo didinimas stiprinant institucinį bendradarbiavimą
Siekiant užtikrinti veiksmų tvarumą ir ilgalaikiškumą, taip pat kad veiksmai nepriklausytų tik nuo pavienių asmenų geros valios, bet kokie veiksmai, kurių imamasi pasienio regionams remti, turi būti grindžiami tvirtais valdymo mechanizmais. Yra daug galimybių toliau plėtoti bendrą mūsų pasienio regionų valdymą: pradedant bendrų viešų konsultacijų dėl būsimų investicijų rengimu ir baigiant galimybių vykdyti bendrą žemės tvarkymą ir teikti bendras viešąsias paslaugas remiantis artumo principu svarstymu. Per 2020 m. viešas konsultacijas 56 proc. respondentų nurodė, kad pagrindinės su teisėkūros procesais siejamos kliūtys yra susijusios su instituciniu bendradarbiavimu.
Jau galima naudotis bendradarbiavimui skirtomis ES priemonėmis, visų pirma sudaryti Europos teritorinio bendradarbiavimo grupes (ETBG), kuriomis nustatoma stabili bendrų iniciatyvų ir investicijų įgyvendinimo teisinė sistema. Šiuo metu veikia 80 ETBG, kurios vykdo veiklą įvairiose srityse, įskaitant viešųjų paslaugų valdymą. Vis dėlto, norint stiprinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą, būtina glaudžiau bendradarbiauti su už įgyvendinimą atsakingomis nacionalinėmis institucijomis. Komisija kartu su Regionų komiteto administruojama ETBG platforma stengsis skatinti visoje ES naudotis šiomis grupėmis. Palaikant kitų formų ES biudžeto lėšomis remiamą bendradarbiavimą, pavyzdžiui, pagal programą „Erasmus+“ įgyvendinant Europos universitetų aljansų iniciatyvą arba steigiant Europos skaitmeninių inovacijų centrus, ETBG teisine priemone galima naudotis tarpvalstybiniam bendradarbiavimui palaikyti, taip išplečiant jo poveikį už sanglaudos politikos ribų.
Komisijos 2018 m. pasiūlytu mechanizmu teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti taip pat suteikiama būdų pasinaudoti pasienio regionų potencialu įdiegiant pasienio kliūčių šalinimo teisinę sistemą. Jeigu pagal užmegzto bendradarbiavimo principus tokia sistema jau numatyta, mechanizmu teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti suteikiama papildomų galimybių, o jeigu oficialiai įtvirtinto kliūčių šalinimo mechanizmo nėra, mechanizmas teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti yra jau parengtas naudoti sprendimas.
Valstybių narių lygmeniu bendradarbiavimas palengvinamas galiojančiais oficialiais susitarimais, nes juose numatoma bendra sutarta veiklos vykdymo teisinė sistema. Užtikrinant nuoseklią sąveikos sistemą svarbų vaidmenį atlieka regioninės grupės, pavyzdžiui, Beniliukso sąjunga arba Šiaurės ministrų taryba. Panašių tikslų siekiama dvišaliais susitarimais, pavyzdžiui, Prancūzijos ir Vokietijos sudaryta Acheno sutartimi arba Estijos ir Latvijos tarpvyriausybine komisija. Daugiau būtų galima pasiekti, pavyzdžiui, nagrinėjant galimybes rengiant naujus teisės aktus arba į nacionalinę teisę perkeliant Europos Sąjungos direktyvas kartu atlikti tinkamumo pasienio regionams patikrinimus. Naudingas tokios veiklos pagrindas yra teritorinio poveikio vertinimas, kuriuo Komisija šiuo metu naudojasi kaip viena iš savo Geresnio reglamentavimo priemonių rinkinio priemonių. Palaikydamos dvišalius santykius valstybės narės taip pat turėtų apsvarstyti, kaip būtų galima palengvinti tarpvalstybinę sąveiką, visų pirma suteikiant galimybę nukrypti nuo nacionalinių taisyklių arba stiprinant bendromis žiniomis, standartais ir pasitikėjimu grindžiamą tarpusavio pripažinimą.
Komisija yra pasirengusi padėti plėtoti tvirtesnes pasienio regionų valdymo sistemas. Šį tikslą galima pasiekti keliais būdais, keletas iš jų išvardyti toliau esančiame langelyje. Valstybės narės ir regionai raginami dalyvauti šiame procese, visų pirma naudojantis naujos kartos INTERREG tarpvalstybinio bendradarbiavimo programomis investuoti į tvarias prie konkrečių jų aplinkybių pritaikytas bendradarbiavimo sistemas.
Veiksmai
·Komisija išplės 2019 m. pradėtą įgyvendinti iniciatyvą „b-solutions“, kad ji apimtų 2021–2027 m. laikotarpį ir narystės siekiančių šalių pasienio regionus. Rezultatais bus dalijamasi Pasienio ryšių punkto tinklo internetinėje platformoje ir kitais kanalais.
·Siekdama geriau suvokti bendradarbiavimo tarpvalstybiniu mastu pridėtinę vertę, Komisija sukurs įsivertinimo metodą, kad būtų galima išnagrinėti tiek tarpvalstybinio bendradarbiavimo intensyvumą, tiek jo indėlį į Europos integraciją pasienio vietovėse.
·Komisija toliau rems statistikos tarnybų darbą, atliekamą rengiant ir analizuojant tarpvalstybinius duomenis, skirtus įrodymais grindžiamai politikai formuoti. Įgyvendinant vieną dabartinį bandomąjį projektą siekiama nustatyti pasienio regionų miestus ir funkcines miesto teritorijas, kad būtų galima vidutiniu laikotarpiu rinkti jų duomenis. Ji toliau rems Europos tarpvalstybinės stebėsenos tinklo (angl. European Cross-border Monitoring Network) atliekamą darbą.
|
3.2.Daugiau ir geresnės tarpvalstybinės viešosios paslaugos
Pasienio regionuose gyvenantys žmonės dažnai būna įsikūrę toli nuo jų šalies teritorijoje teikiamų paslaugų ir nepakankamai su jomis sujungti skaitmeniniu būdu, tačiau netoli kitoje sienos pusėje vietos lygmeniu teikiamų paslaugų. Kai kurie pasienio regionai jau nuo seno dalijasi viešosiomis paslaugomis arba netgi telkia išteklius, kad galėtų visiems abiejose šalies sienos pusėse gyvenantiems asmenims teikti paslaugas vietos lygmeniu. Per 2020 m. viešas konsultacijas respondentai nurodė, kad pagrindinė kliūtis, trukdanti naudotis tarpvalstybinėmis viešosiomis paslaugomis, yra sunkumai, susiję su patikimo viešojo transporto prieinamumu, po kurių seka bendrų skaitmeninių paslaugų trūkumas.
Per COVID-19 pandemiją paaiškėjo du tarpvalstybinių viešųjų paslaugų, teikiamų sveikatos priežiūros sektoriuje, aspektai. Viena vertus, staiga nustačius tarpvalstybinio judėjimo apribojimus ne tik pacientai, bet ir medicinos darbuotojai nebegalėjo patekti į sveikatos priežiūros įstaigas. Paradoksalu, tačiau dėl šių apribojimų tapo akivaizdu, kokie svarbūs yra kasdieniai tarpvalstybiniai srautai. Kita vertus, didelis medicinos paslaugų poreikis paskatino solidarumo abipus sienos apraiškas ir parodė, kad pasienio regionų atsparumas krizėms priklauso nuo tarpusavio bendradarbiavimo tarpvalstybiniu lygmeniu.
Panašios išvados padarytos dėl galimybių naudotis švietimo, kultūros ir laisvalaikio paslaugomis, nepamirštant būtinybės sudaryti sąlygas patekti į paslaugų teikimo vietas naudojantis mažo anglies dioksido kiekio transporto sistemomis, pavyzdžiui, traukiniais, tramvajais ir autobusais. Pavyzdžiui, ES energetikos sistemos integravimo strategijoje
nustatyta, kad nuolat nepakanka tarpvalstybinio elektra varomų transporto priemonių įkrovimo paslaugų sąveikumo, o tai trukdo tarpvalstybiniu mastu plėtoti žalesnes transporto paslaugas.
Neseniai atlikus INTERREG programos „Europos teritorijų planavimo stebėjimo tinklas“ lėšomis finansuotą tyrimą surinkta informacija apie 580 prie ES vidaus sienų teikiamų tarpvalstybinių viešųjų paslaugų. Šiuo metu dauguma šių tarpvalstybinių viešųjų paslaugų teikiamos aplinkos apsaugos, civilinės saugos, nelaimių valdymo ir transporto srityse. Iš ateities tendencijų matyti, kad numatoma teikti naujas tarpvalstybines viešąsias paslaugas, ypač teritorijų planavimo, ekonominės plėtros, turizmo ir kultūros srityse. Daugelyje regionų nagrinėjamos galimybės teikti tarpvalstybines viešąsias sveikatos priežiūros ir darbo rinkos paslaugas. Kilus pandemijai dėmesys taip pat atkreiptas į skaitmeninimo svarbą. Remti pasienio regionus reiškia užtikrinti, kad, vadovaujantis Europos sąveikumo sistemoje ir ES e. valdžios veiksmų plane išdėstyta vizija ir principais, skaitmeninės viešosios paslaugos būtų savaime sąveikios ir tarpvalstybinės.
Tiek Regionų komitetas savo 2020 m. pateiktoje nuomonėje, tiek Europos Parlamentas, įgyvendindamas bandomąjį projektą „Integruota tarpvalstybinio reagavimo į krizę iniciatyva“ (CB-CRII), pabrėžė būtinybę užtikrinti tvirtesnę ir stabilesnę tarpvalstybinių viešųjų paslaugų sistemą. Europos Komisija visiškai pritaria šiam tikslui ir siūlo šioje srityje imtis konkrečių veiksmų.
Veiksmai
·Komisija didins pasienio regionų atsparumą, visų pirma plėtodama patikimas tarpvalstybines viešąsias paslaugas, be kita ko, pasitelkdama skaitmeninimą ir užtikrindama sąveikumą. Du šiuo metu atliekami tyrimai (vienas susijęs su viešosiomis paslaugomis, o kitas – su viešuoju transportu) taps pagrindu dalytis gerosios patirties pavyzdžiais ir pasikartojančių problemų sprendimo metodais. Platformoje, kurią ketinama sukurti įgyvendinant minėtą Europos Parlamento bandomąjį projektą CB-CRII, pasienio regionai galės gauti išsamią informaciją.
·Komisija stiprins veiksmus, kurių jau imtasi tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų srityje:
1.atliks Direktyvos dėl pacientų teisių į tarpvalstybines sveikatos priežiūros paslaugas įgyvendinimo įvertinimą siekdama nustatyti, kaip veiksmingai pasiektas jos tikslas palengvinti visuomenės galimybes kitoje ES šalyje naudotis saugiomis ir aukštos kokybės tarpvalstybinėmis sveikatos priežiūros paslaugomis (ypač atsižvelgiant į nepašalintas teisines ir administracines kliūtis);
2.pasirūpins, kad įgyvendinant programą „ES – sveikatos labui“ būtų galima finansuoti tarpvalstybinį bendradarbiavimą perduodant žinias ir gerąją patirtį;
3.pasirengs sukurti geresniam sveikatos politikos formavimui skirtą Europos sveikatos duomenų erdvę, kad būtų remiama įrodymais grindžiama reguliavimo veikla ir geresni sveikatos moksliniai tyrimai ir inovacijos, įskaitant galimybes kartu naudotis tarpvalstybinėmis sveikatos priežiūros paslaugomis.
|
3.3.Dinamiškos tarpvalstybinės darbo rinkos
Daugeliui pasienio regionų būdingi socialiniai ir ekonominiai dviejose šalies sienos pusėse esančių vietovių skirtumai. Kuriant tikras tarpvalstybines darbo rinkas tiek įmonėms, tiek darbo ieškantiems asmenims suteikiama daug privalumų: darbdaviai gali naudotis didesne įgūdžių ir kompetencijų išteklių baze, o darbo ieškantys asmenys – rinktis iš daugiau laisvų darbo vietų. Be to, išbandyti gretimas rinkas norinčios MVĮ galės tiesiogiai rinktis iš greičiausiai kitokias kalbas mokančių darbo ieškančių asmenų. Todėl važinėjant dirbti į kitą šalį galima išvengti socialinių migracijos išlaidų, kurios kitu atveju galėtų būti paskata aukštos kvalifikacijos darbo jėgai išvykti iš pasienio regionų.
Tačiau tam, kad ši idėja būtų sėkminga, pasienio regionai tokiose srityse kaip švietimas ir mokymas, įgūdžiai ir kompetencijos, užimtumas ir galimybės naudotis socialine apsauga turėtų būti laikomi viena teritorija. Vis dėlto kol kas taip nėra – per 2020 m. viešas konsultacijas respondentai nurodė, kad pagrindiniai sunkumai, su kuriais pasienio regionuose susiduriama švietimo, mokymo ir užimtumo srityse, yra kalbos skirtumai ir sunkumai pripažįstant diplomus, įgūdžius ir kvalifikacijas.
Be to, šiuo metu retai kada sistemingai skatinama mokytis ir ieškoti darbo kaimyninėje šalyje, todėl tampa sudėtinga kuo geriau išnaudoti paklausos ir pasiūlos visame didesniame pasienio regione potencialą. Toliau pateikiama keletas kylančių sunkumų pavyzdžių:
-su kvalifikacijų pripažinimu susijusios kliūtys, įskaitant informacijos arba žinių apie atitinkamas administracines procedūras trūkumą, nepaisant to, kad taikomos tokios skaidrumo užtikrinimo priemonės kaip Europos kvalifikacijų sandara ir tokios teisinės priemonės kaip Profesinių kvalifikacijų direktyva;
-sunkumai nustatant esamas laisvas darbo vietas arba susisiekiant su galimais darbdaviais, kuriuos lemia nepakankama darbo rinkos integracija ir nepakankamas užimtumo tarnybų veiklos koordinavimas. Labai dažnai suderintai neskelbiama apie abiejose sienos pusėse esančias laisvas darbo vietas. Viena iš kliūčių taip pat yra nepakankamas skaitmeninių sistemų sąveikumas;
-važinėjantiesiems į darbą būdingų problemų gali kilti ir dėl sudėtingos nacionalinės mokesčių ir galimybių naudotis socialine apsauga tvarkos, taip pat taikomų teisės aktų;
-su nuotolinio darbo praktika susijusios pasienio darbuotojų kliūtys, kurių atsiranda dėl to, kad sudėtinga nustatyti taikytinus teisės aktus ir kad pasienio regionų kaimo vietovėse trūksta greito ir patikimo interneto ryšio.
Nors imtasi svarbių priemonių, pasienio darbuotojai susiduria su šiais sunkumais. Pavyzdžiui, populiarėjant nuotoliniam darbui Socialinės apsaugos sistemų koordinavimo administracinė komisija pateikė rekomendacijas, kaip surasti praktinius sprendimus, kad „įprastos“ darbo vietos šalyje (t. y. paprastai ten, kur veikia įmonė) darbuotai galėtų likti drausti socialiniu draudimu.
Kasdien važinėti į darbą kertant sieną ir grįžti namo turėtų būti taip pat paprasta kaip į darbą važinėti iš didelio miesto priemiesčių. Akivaizdu, kad praktikoje pasienio darbuotojai turi turėti tokias pat teises kaip ir darbuotojai, kurie, vykdami į darbą, kasdien nekerta sienos. Kai tik atsiranda įrodymų, kad dėl nacionalinės ir regioninės teisinių sistemų pasienio darbuotojai, palyginti su kitais darbuotojais, patenka į pažeidžiamesnę padėtį, šios sistemos turėtų būti patikrinamos ir peržiūrimos. Siekiant užkirsti kelią prieštaringiems arba be reikalo sudėtingiems atvejams, pasienio darbuotojams turėtų būti taikomos tokios pat kaip ir nacionaliniu lygmeniu taikomos administracinės procedūros. Valstybės narės turėtų apsvarstyti galimybę priimti fiskalinę politiką ir sudaryti susitarimus, kurie nedarytų neigiamo poveikio jokiam regionui, pavyzdžiui, kaip siūlo Europos Tarybos vietos ir regionų valdžios institucijų kongresas.
Europos darbo institucija (EDI) sudaro palankesnes sąlygas asmenims ir darbdaviams lengviau gauti informaciją apie darbo jėgos judumo paslaugas. Ji stiprins nacionalinių valdžios institucijų bendradarbiavimą ir atliks jų tarpininkės sprendžiant su darbo teise ir socialine apsauga susijusius klausimus vaidmenį. Darbo rinkos turėtų įgyti labiau europinę perspektyvą. Komisija sistemingiau nagrinės tarpvalstybinius klausimus, pavyzdžiui, susijusius su struktūruotu ir ilgalaikiu statistikos apie važinėjimą dirbti į kitą šalį plėtojimu.
Tas pats pasakytina ir apie švietimą, mokymą ir įgūdžius. Tai reiškia, kad žmonės gali turėti galimybę leisti vaikus į mokyklą arba vaikų darželį gyvenamojoje šalyje, tačiau, norėdami pasinaudoti šiomis paslaugomis ten, kur dirba, gali turėti atlikti administracines procedūras arba susidurti su teisinėmis kliūtimis. Tas pats pasakytina ir apie mokomosios praktikos arba profesinio mokymo galimybes. Aukštojo mokslo srityje skatinant daugiakalbystę svarbų vaidmenį gali atlikti Europos universitetų aljansai kartu su partneriais kaimyniniuose pasienio regionuose.
Pasienio regionuose gyvenantys žmonės turėtų turėti galimybę dalyvauti švietimo ir mokymo programose abiejose sienos pusėse. Retai apgyvendintuose regionuose arba regionuose, kuriuose gyventojų skaičius mažėja, nagrinėjant galimybę užtikrinti suderintą švietimo ir mokymo paslaugų pasiūlą galima padėti išlaikyti tas paslaugas, kurioms gresia pavojus išnykti. Dalijimasis švietimo ištekliais pasienio regionuose taip pat padeda skatinti dvikalbystę, tarpusavio pasitikėjimą ir bendrus įgūdžius, o visa tai naudinga Europos integracijai.
Europos švietimo erdvė – akivaizdus pavyzdys, iš kurio matyti, kad labai svarbu užkirsti kelią struktūrinėms kliūtims, trukdančioms mokytis ir ugdytis įgūdžius. Pagal šią iniciatyvą sudarant Europos universitetų aljansus integruojami tokie plataus užmojo tikslai kaip daugiakalbystė, o tai bus naudinga siekiant koordinuoti švietimo paslaugų teikimą tokiuose regionuose, nors šios programos taikymo sritis yra gerokai platesnė.
Europos Sąjungoje jau yra keletas gerų pavyzdžių, kai regionuose teikiamos bendros švietimo paslaugos arba automatiškai pripažįstami įgūdžiai ir kvalifikacijos, remiantis žiniomis apie vienas kito mokymo programas ir tarpusavio pasitikėjimu. Reikia daugiau tokių pavyzdžių, todėl valstybės narės turėtų bendradarbiauti su Europos Komisija, kad būtų galima stiprinti pasienio regionų galimybes užtikrinti tarpvalstybinio švietimo paslaugų pasiūlą.
Veiksmai
·Įgyvendinant EURES tarpvalstybinės partnerystės iniciatyvas bus toliau skatinamas darbo jėgos judumas pasienio regionuose.
·EDI toliau sudarys palankesnes sąlygas susipažinti su informacija ir didins mobiliesiems pasienio darbuotojams taikomų taisyklių skaidrumą.
·Komisija, siekdama gilinti žinias apie pasienio darbuotojams kylančias problemas, taip pat bendradarbiaus su mokslinių tyrimų bendruomene ir regioninėmis darbo rinkos observatorijomis.
·Komisija megs pasisiūliusių pasienio regionų, kurie jau pripažįsta dėl reguliavimo arba administracinių kliūčių atsirandančias patekimo į rinką kliūtis ir su tokiomis kliūtimis susiduria, struktūruotas partnerystes ir padės tokiems regionams bendrojoje rinkoje ieškoti principu „iš apačios į viršų“ grindžiamų sprendimų.
·Komisija toliau didins informuotumą apie Europos kvalifikacijų sandarą ir padės ją geriau taikyti pasienio regionuose, kad būtų gerinamas visų rūšių ir lygių kvalifikacijų, įskaitant ne aukštosiose mokyklose įgyjamas kvalifikacijas, supratimas, skaidrumas, palyginamumas ir pripažinimas.
·Apmokestinimo srityje Komisija savo 2020 m. liepos mėn. Sąžiningo ir supaprastinto apmokestinimo veiksmų plane, kuriuo remiama ekonomikos atgaivinimo strategija, paskelbė, kad parengs komunikatą, kuriame ketinama apžvelgti esamas mokesčių mokėtojų teises pagal ES teisę, ir rekomendaciją valstybėms narėms, kaip gerinti piliečių mokesčių mokėtojų, susiduriančių su tarpvalstybinėmis mokesčių kliūtimis, pavyzdžiui, pasienio darbuotojų, padėtį. Juose siekiama, remiantis teismų ir kita praktika, išvardyti esamas teises, kad mokesčių mokėtojai ir mokesčių institucijos žinotų apie šias teises ir pareigas, taip stiprinant mokesčių mokėtojų ir mokesčių institucijų tarpusavio santykius.
|
3.4.Pasienio regionai kaip Europos žaliojo kurso iniciatyvos įgyvendinimo partneriai
Gamta ir klimatas nepripažįsta žmogaus nustatytų sienų. Su klimato kaita ir aplinka susiję uždaviniai atspindi tarpvalstybinio bendradarbiavimo teikiamą naudą. ES atsakas į su klimatu ir aplinka susijusius uždavinius yra Europos žaliasis kursas ir į jį įtraukti veiksmai, kuriais siekiama keliuose sektoriuose stiprinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą. Valstybių narių sienomis dažnai suskaidomos natūralios teritorijos, todėl mažėja jų valdymo ir apsaugos veiksmingumas, ypač kai taikomos skirtingos teisinės sistemos. Tai, be kita ko, daro poveikį biologinei įvairovei ir efektyviam išteklių naudojimui. Per 2020 m. viešas konsultacijas respondentai nurodė, kad jiems didžiausią susirūpinimą kelia tokie klausimai kaip žiedinė ekonomika, bendras gamtos parkų valdymas ir atsinaujinančiosios energijos tiekimas ir paskirstymas.
Iš 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijos matyti, kad biologinės įvairovės apsauga negali sustoti prie valstybių sienų. Pavyzdžiui, norint išlaikyti ir stiprinti sveikas ekosistemas, reikia sukurti ekologinius koridorius. Tam būtinas tarpvalstybinis bendradarbiavimas. Be to, Vandens pagrindų direktyvoje raginama derinti priemones, apimančias visą upės baseino rajoną, be kita ko, tarpvalstybiniu lygmeniu. Vis dėlto toks bendradarbiavimas ne visada veikia taip gerai, kaip galėtų. Pagal Paukščių ir Buveinių direktyvas, kuriomis sukuriamas tinklas „Natura 2000“, nevienodas taisyklių įgyvendinimas nacionaliniu lygmeniu gali daryti neigiamą poveikį tarpvalstybinių teritorijų aplinkosaugos vadybai. Kai kurių valstybių sienomis laikomų upių dviem krantams gali būti taikomi gana skirtingi valdymo principai, atsižvelgiant į tai, ar jie priskirti tinklo „Natura 2000“ teritorijoms. Kai taip atsitinka, aplinkos apsaugos priemonės taikomos nevienodai, todėl gali sumažėti jų veiksmingumas. Tas pats pasakytina ir apie daugelį tarpvalstybinių gamtos parkų. Labiau suderinta ir nuoseklesnė tinklo „Natura 2000“ teritorijų apsauga turėtų padėti užtikrinti, kad būtų taikomos labiau integruotos įgyvendinimo priemonės. Į darbą šiuo klausimu turėtų būti įtraukti tarpvalstybiniai Europos teisiniai organai, pavyzdžiui, Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės.
Dar viena sritis, kurioje tarpvalstybinis bendradarbiavimas yra labai svarbus, – tai nelaimių rizikos valdymo planavimas. Pagal Sąjungos civilinės saugos mechanizmo nuostatas reikalaujama, kad valstybės narės reguliariai praneštų apie prioritetines prevencijos ir pasirengimo priemones, skirtas pagrindinių rūšių rizikai, darančiai tarpvalstybinį poveikį, mažinti. Be to, mažinant riziką, įskaitant tarpvalstybinę riziką, taip pat gali būti svarbios sektorių strategijos, pavyzdžiui, potvynių rizikos valdymo planai, miškų apsaugos planai arba nacionalinės ir regioninės prisitaikymo prie klimato kaitos strategijos. Tai patvirtinta ES teisės aktų nuostatomis, pavyzdžiui, Potvynių direktyvoje numatyta, kad būtina tarpvalstybiniu lygmeniu derinti veiksmus upių baseinuose.
Iš nacionalinių energetikos ir klimato srities veiksmų planų ES masto vertinimo matyti, kad dar yra daug galimybių pasinaudoti tarpvalstybinėmis regioninėmis iniciatyvomis energetikos sektoriuje gerinant valstybių narių bendradarbiavimą ir naudojantis ES lėšomis. Nedaug šalių, bendradarbiaudamos su kitomis šalimis, planuoja imtis geresnių atsinaujinančiųjų išteklių energetikos plėtros ir energijos vartojimo efektyvumo priemonių. Atlikus šį vertinimą taip pat nustatyta, kad būtina remtis pažanga reguliavimo srityje. Šioje srityje itin daug galėtų prisidėti siūlomas mechanizmas teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti, nes jis padėtų tokią pažangą reguliavimo srityje lengviau daryti tarpvalstybiniu lygmeniu.
Plėtoti atsinaujinančiąją energiją reiškia iš esmės pakeisti galiojančią paradigmą. Vis dėlto energijos rinkos tarpvalstybiniu lygmeniu dar neveikia taip sklandžiai kaip šalies lygmeniu. Pavyzdžiui, paprastai sudaroma nedaug tarpvalstybinių elektros energijos sandorių, nes teisinėse sistemose nenumatyti tarpvalstybiniai žemos įtampos elektros energijos mainai. Nustatant tolesnių veiksmų kryptį svarbų vaidmenį gali atlikti atsinaujinančiųjų išteklių energijos bendrijos. Europos Sąjungos teisės aktuose jau nustatytos sąlygos, kuriomis valstybės narės, juos perkeldamos į nacionalinę teisę, gali numatyti tarpvalstybinių tokių bendrijų kūrimo galimybes. Be to, taip pat gali kilti teisinių kliūčių, trukdančių pasienio aglomeracijose diegti bendras pažangias centralizuoto šilumos ir vėsumos tiekimo sistemas.
·Vienas iš sėkmingų sektinų pavyzdžių yra Vokietijos ir Nyderlandų pagal INTERREG tarpvalstybinio bendradarbiavimo programą įgyvendinamas projektas SEREH („Emeno ir Hareno pažangios energetikos regionas“, angl. The Smart Energy Region of Emmen-Haren). Įgyvendinant šį projektą kuriama decentralizuota tarpvalstybinė elektros energijos ir energijos rinka, o kiti pasienio regionai galės remtis jo metu padarytomis išvadomis ir pateiktomis rekomendacijomis.
·Vienu konsultacijų įgyvendinant iniciatyvą „b-solutions“ atveju buvo nagrinėjama, kaip tarpvalstybiniu CO2 transportavimu (tarp Nyderlandų ir Belgijos) galėtų būti naudojamasi kaip vienu iš pramoninių procesų Šiaurės jūros uoste išteklių.
|
ES energetikos sistemos integravimo strategijoje nustatyti nauji uždaviniai, kurių kyla dėl didesnio masto energetikos sistemos elektrifikacijos, be kita ko, transporto ir pramonės sektoriuose. Norint išspręsti šiuos uždavinius, bus labai svarbu koordinuoti valstybių narių veiksmus pasienio regionuose. Visiškai integruotas elektros tinklas tokiose vietovėse kaip susigiminiavę miestai, kurių teritorija apima kelias valstybes, suteiks daug privalumų ir padės užtikrinti papildomumą tokiose srityse kaip atsinaujinančiosios energijos gamyba ar kaupimo sprendimai.
Atsinaujinančiosios energijos plėtojimui pasienio regionuose turi įtakos ir kitos teisinės ar administracinės neatitiktys, pavyzdžiui, susijusios su fotovoltinių plokščių ar vėjo jėgainių įrangos montuotojų kvalifikacijų pripažinimu, arba netgi skirtingos taisyklės, kuriomis reglamentuojamas mažiausias leidžiamas atstumas nuo vėjo jėgainių iki gyvenamųjų pastatų.
Valstybės narės turėtų kuo geriau naudotis esamomis bendradarbiavimo pagal taikomą ES teisinę sistemą galimybėmis. Pavyzdžiui, nauja redakcija išdėstytoje Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje (RED II direktyvoje) jau numatyta, kad kitose valstybėse narėse esantys gamintojai turi galėti naudotis bendromis paramos schemomis ir iš atsinaujinančiųjų išteklių pagamintos elektros energijos paramos schemomis. Pasienio regionuose turėtų būti aktyviai skatinama naudotis šiomis schemomis. Kalbant apie tarpvalstybines funkcines teritorijas, pavyzdžiui, susigiminiavusius miestus, pagal Elektros energijos rinkos direktyvą jau leidžiama nacionalinėse reguliavimo sistemose nustatyti, kad piliečių energetikos bendruomenės gali dalyvauti įgyvendinant tarpvalstybinius projektus.
Veiksmai
·Komisija pagal Sąjungos civilinės saugos mechanizmą teiks paramą prevencijai ir pasirengimui, kad būtų mažinama poveikį tarpvalstybiniam bendradarbiavimui daranti rizika.
·Komisija, bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis, skatins regioninį ir tarpvalstybinį bendradarbiavimą ir tobulins nacionalinių prisitaikymo prie klimato kaitos strategijų rengimo gaires.
·Komisija tarpvyriausybinio 2030 m. Teritorinės darbotvarkės proceso metu iš bandomojo projekto „Pereinamasis Liuksemburgo procesas. Anglies dioksido neišskiriančio tarpvalstybinio funkcinio regiono vizija“ (angl. Luxembourg in transition: a vision for a zero-carbon cross-border functional region) semsis patirties ir ja dalysis, taip pat aktyviai dalyvaus skleidžiant informaciją apie jo rezultatus didesnėje pasienio regionų bendruomenėje.
·Pasitelkdama tinklo „Natura 2000“ biogeografinį procesą, Komisija rems ir tobulins veiksmų, susijusių su tinklu „Natura 2000“, tarpvalstybinį koordinavimą ir jo taisyklių įgyvendinimą, taip pat padės pasiekti 2030 m. ES biologinės įvairovės strategijos tikslus.
·Regioniniai koordinavimo centrai, kaip numatyta Elektros energijos rinkos reglamente, turėtų nuolat nagrinėti poveikį pasienio regionų energijos rinkoms.
·Komisija išnagrinės ir plėtos nauja redakcija išdėstytoje Atsinaujinančiųjų išteklių energijos direktyvoje (RED II direktyvoje) numatytas perspektyvias iniciatyvas, kad būtų didinama tarpvalstybinių projektų, įskaitant mišrius projektus, kuriuos įgyvendinant atsinaujinančioji energija derinama su energijos kaupimu, dalis.
|
4.Išvada
Pasienio regionai dažnai yra geografijos požiūriu periferinės ir kaimo teritorijos, tačiau tai yra vietovės, kurioms būdingas didelis ekonomikos augimo potencialas, skatinamas tokių veiksnių kaip jų kultūrų ir kalbų įvairovė, papildomi konkurenciniai pranašumai, nepaliesta gamta ir mažiau lankomos turizmo vietovės. Jų nuotolį nuo centrinės dalies dažnai galima kompensuoti tarpvalstybiniais mainais su kaimynais, bendradarbiavimu ir bendrais veiksmais. Kad tai vyktų, pasienio regionai turi būti Europos integracijos lyderiai ir visapusiškai naudotis šiuo procesu.
Tai, ką Europa siūlo savo pasienio regionams, atspindi jos įsipareigojimą užtikrinti tolesnę integraciją. Iš istorijos, įskaitant neseniai prabėgusius metus, matyti, kad nė viena šalis nėra atskirta vieta. Būtent todėl Komisija laikosi nuomonės, kad atėjo laikas stiprinti tarpvalstybinį bendradarbiavimą visais aspektais, visuose sektoriuose ir tarpsektoriniu lygmeniu. Šiai nuomonei pritaria ir pasienio regionų suinteresuotieji subjektai, kurie, visų pirma Europos pasienio regionų piliečių aljanse, išreiškė pageidavimus užtikrinti didesnę integraciją.
Kad būtų galima užtikrinti pasienio regionų atsparumą, jiems reikalinga visais valdžios lygmenimis teikiama parama. Jų išskirtinei padėčiai turėtų būti skiriama daugiau dėmesio, šiuo tikslu įgyvendinant įvairias iniciatyvas, bandomuosius projektus ar bandymus, kurių tikslas turėtų būti sudaryti sąlygas pasienio regionams pasinaudoti bet kurioje valstybės sienos pusėje geriausiai veikiančiais sprendimais. Jiems turėtų būti suteikta daugiau laisvės ir lankstumo išbandyti idėjas ir sprendimus ir jie turėtų galėti aktyviau dalyvauti savo vystymosi procese, ypač kartu kuriant visiems pasienyje gyvenantiems žmonėms naudingus projektus ir paslaugas, jais dalijantis ir juos kartu valdant.
Galiausiai Europos Komisija laikosi nuomonės, kad pasienio regionai, turintys sieną su narystės siekiančiomis šalimis, turi atlikti svarbesnį vaidmenį, nes tai jiems suteiks galimybę aktyviau įsitraukti į Europos integracijos procesą. Šiuo tikslu Komisija sieks įtraukti šiuos regionus į iniciatyvas ir veiksmus, išdėstytus ankstesniuose šios ataskaitos skyriuose. Tai padės sudaryti geresnes sąlygas pilietinės visuomenės vystymuisi, efektyvesniam vietos valdymui ir viešajam administravimui, reformoms ir perėjimui prie demokratijos ir skatinti gerus kaimyninius santykius bei susitaikymą.
2017 m. veiksmų planas. Pažangos, padarytos įgyvendinant 10 veiksmų, apžvalga
|
Pavadinimas
|
Pažanga
|
1.
|
Stiprinti bendradarbiavimą ir mainus
|
·Sukurta internetinė platforma, kad tarpvalstybinio lygmens suinteresuotieji subjektai galėtų dalytis gerąja patirtimi, naudingais dokumentais ir informacija apie renginius. 2021 m. sausio mėn. ši platforma buvo atnaujinta, be kita ko, parengta nauja Pasienio ryšių punkto tinklo komunikacijos strategija ir surengta keletas tikslinių internetinių renginių.
·Nustatydama dėl COVID-19 uždarytų sienų poveikį, Europos Komisija bendradarbiavo su Regionų komitetu ir kitomis organizacijomis ir paskelbė ataskaitą.
·Visu laikotarpiu buvo remiami iniciatyvai „b-solutions“ priskirti bandomieji projektai, kuriais siekiama šalinti pasienio kliūtis. Sėkmingai paskelbus pirmąjį kvietimą teikti pasiūlymus, šis darbas dar tęsiamas (išnagrinėti ir dokumentais pagrįsti 43 atvejai, 2021 m. nagrinėjami 47 papildomi atvejai).
|
2.
|
Tobulinti teisėkūros procesą
|
·Į Geresnio reglamentavimo dokumentų rinkinį, kuriuo grindžiamas Europos Komisijos teisėkūros procesas, įtraukta speciali teritorinio poveikio vertinimų priemonė, įskaitant patikrinimą, ar pakankamai atsižvelgiama į poveikį pasienio regionams. Vis dėlto nuo tada, kai buvo nustatyti šie patikrinimai, jų nebuvo įmanoma pritaikyti daugeliui pasiūlymų dėl teisėkūros procedūra priimamų aktų, ypač prasidėjus COVID-19 pandemijai, dėl kurios teko imtis skubių reagavimo veiksmų.
·Su valstybėmis narėmis ribotai keičiamasi nuomonėmis dėl patikrinimų, ar pakankamai atsižvelgiama į poveikį pasienio regionams, įvedimo, tačiau labiau koordinuojami veiksmai ES direktyvas perkeliant į nacionalinę teisę. Vis dėlto atsirado keletas įdomių iniciatyvų. Pavyzdžiui, Nyderlandai ir Belgija (Flandrijos regionas) sudarė pasienio kliūčių šalinimo administracinę darbo grupę, kuriai pavesta ieškoti sprendimų, kaip pašalinti su teisėkūra susijusias kliūtis plėtojant tarpvalstybinę infrastruktūrą. Nyderlandų administracija taip pat parengė rekomendacinį dokumentą dėl poveikio pasienio regionams. Tai – vyriausybei skirta priemonė, padedanti suprasti naujos arba pakeistos politikos, įstatymų ir kitų teisės aktų poveikį pasienio regionų žmonėms, įmonėms ir administravimo institucijoms.
|
3.
|
Sudaryti sąlygas tarpvalstybiniam viešajam administravimui
|
·E. valdžios veiksmų plane nustatytos pagrindinės vienkartinio duomenų pateikimo principo įgyvendinimo sąlygos. Jo sudėtiniais elementais pasienio regionų valdžios institucijoms sudaromos sąlygos įgyvendinti e. valdžios sprendimus. Pagrindinis uždavinys yra nustatyti konkrečius pasienio regiono pobūdžiui būdingus aspektus.
·Įgyvendinant kai kuriuos iniciatyvos „b-solutions“ projektus buvo nagrinėjamas procedūrų sąveikumo klausimas, pavyzdžiui, galimybė naudoti bendrą mokesčių formą.
·Komisija rengia bandomuosius projektus, kuriais populiarinami tarpvalstybiniai viešieji pirkimai.
·Įgyvendindama Skaitmeninės Europos programą, Komisija remia Europos skaitmeninių inovacijų centrų steigimą, kad padėtų MVĮ diegti skaitmenines inovacijas. Ji populiarina sumanymą, kad kai kurie iš šių centrų turėtų būti tarpvalstybiniai.
|
4.
|
Teikti patikimą ir suprantamą informaciją ir paramą
|
·2018 m. spalio mėn. įsigaliojo Reglamentas, kuriuo sukuriami bendrieji skaitmeniniai vartai (angl. SDG), siekiant ES piliečiams ir įmonėms suteikti bendrą prieigą prie informacijos, procedūrų ir pagalbos bei problemų sprendimo paslaugų. Šio proceso metu buvo visapusiškai atsižvelgta į bendrųjų skaitmeninių vartų svarbą pasienio regionams. Komisija, rengdama skaitmeninius renginius, be kita ko, pasienio regionuose, pradėjo skatinti galutinius naudotojus ir nuomonės skleidėjus naudotis bendrųjų skaitmeninių vartų paslaugomis.
·Stengiamasi, kad teikiant pagalbą žmonėms, kurių teises pažeidė kitos valstybės narės valdžios institucijos, Vidaus rinkos problemų sprendimo tinklas (SOLVIT) taptų bendrųjų skaitmeninių vartų paslaugų dalimi. Tai – veiksminga priemonė, tačiau sudėtinga atlikti visų užregistruotų atvejų tarpvalstybinę paiešką. Komisija stengsis integruoti keletą paieškos terminų, kuriais galėtų naudotis Pasienio ryšių punktas. Nepaisant to, tinkamai bendradarbiaujama su atitinkamomis tarnybomis ir visuomet dalijamasi informacija.
·Nustačius nesuderintas ir sparčiai keičiamas pasienio kontrolės priemones, skirtas COVID-19 pandemijos poveikiui sumažinti, padaugėjo pasienio regionuose gyvenančių žmonių tarnybai „Jūsų Europos patarėjas“ teikiamų užklausų. Ypač didelis neigiamas poveikis padarytas darbo ir šeimos gyvenimo pusiausvyrai.
|
5.
|
Remti tarpvalstybinį užimtumą
|
·Tarpvalstybinio užimtumo skatinimas ir palengvinimas. ES yra beveik 2 mln. pasienio darbuotojų (daugiausia Prancūzijoje, Vokietijoje ir Lenkijoje, kurie dirba daugiausia Vokietijoje, Šveicarijoje, Liuksemburge ir Austrijoje). Kai kurios iš šių šalių sienų yra aprūpintos ištekliais, kad prie jų kai kuriems iš šių darbuotojų būtų teikiama labai svarbi informacija (pavyzdžiui, palaikoma EURES tarpvalstybinė partnerystė, veikia tinklas „Infobest“, asociacijos „Groupement transfrontalier européen“, „Die Grenzgänger“, „GrensInfo“ ir kt.). Vis dėlto prie daugelio sienų dar neteikiamos informacijos paslaugos, o tai trukdo plėtoti tarpvalstybinio užimtumo galimybes, pvz., EURES tarpvalstybinė partnerystė vis dar aprėpia tik dalį teritorijų. Be to, nepakankamas darbo rinkos duomenų iš abiejų sienos pusių integravimas daro neigiamą poveikį integracijai į darbo rinką pasienio regionuose, visų pirma dėl to, kad nepalengvinami veiksmai, kuriais siekiama skatinti tarpvalstybinį užimtumą.
·Gairės kilus COVID-19 pandemijai. Komisija pateikė gaires, kuriomis valstybės narės primygtinai raginamos leisti atvykti pasienio darbuotojams.
·Duomenys apie tarpvalstybinį užimtumą. Žr. toliau, 10 punkte dėl įrodymų rinkimo pateiktą informaciją.
·ES iniciatyvų tarpvalstybinio bendradarbiavimo aspektas. Pasienio ryšių punktas patikrino keletą pagrindinių iniciatyvų (pvz., Europos socialinių teisių ramsčio veiksmų planą, EURES veiklos ataskaitą), kad užtikrintų, kad jose būtų tinkamai atsižvelgiama į tarpvalstybinį aspektą.
|
6.
|
Skatinti daugiakalbystę pasienio regionuose
|
·Įgyvendinant Europos kalbų ženklo iniciatyvą skiriami apdovanojimai novatoriškiausioms kalbų mokymosi iniciatyvoms programos „Erasmus+“ šalyse. Vienas iš dviejų šios iniciatyvos prioritetų 2018–2020 m. buvo „pašalinti kalbos barjerus, siekiant kurti dinamiškesnius pasienio regionus“. 2019 m. suvestinėje pateikti projektai atspindi galimus veiksmus, kuriuos reikia įgyvendinti pasienio regionuose.
·Pagal programą „Erasmus+“ skirtas finansavimas 25-iems bendradarbiavimo mokyklinio ugdymo srityje projektams, kuriais skatinamas ankstyvas kalbų mokymasis ir sąmoningumas ir plėtojamos dvikalbio mokymo galimybės, ypač pasienio regionuose.
·Mokyklinio ugdymo srityje dirbantiems specialistams skirtoje programos „Erasmus+“ lėšomis finansuojamoje internetinėje platformoje „School Education Gateway“ skelbiamuose straipsniuose pabrėžiama tarpvalstybinio bendradarbiavimo ir kalbų mokymosi svarba.
|
7.
|
Užtikrinti geresnį tarpvalstybinį prieinamumą
|
·Europos Komisija parengė trūkstamų tarpvalstybinių geležinkelio jungčių žemėlapį (2018 m.). Vėliau 2019 m. buvo surengta didelė konferencija, kurioje dalyvavo tarpvalstybinio lygmens ir viešojo transporto sektoriaus bendruomenėms priklausantys suinteresuotieji subjektai.
·Tęsiamas darbas, siekiant nustatyti esamą tarpvalstybinio viešojo transporto paslaugų aprėptį ir spragas bei parengti gaires.
·Pagal iniciatyvą „b-solutions“ iš pirmųjų 43 projektų įgyvendinant 10 projektų buvo nagrinėjamas tarpvalstybinio transporto klausimas ir nustatyti esamų teisinių problemų sprendimo būdai.
|
8.
|
Skatinti geriau sutelkti sveikatos priežiūros paslaugas
|
·Sudarius išsamų prie vidaus sienų teikiamų tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų žemėlapį padidėjo informuotumas ir pagerėjo supratimas tiek sveikatos priežiūros sektoriuje, tiek pasienio regionuose. Jame taip pat nustatytos konkrečios priemonės, kuriomis turi būti naudojamasi mezgant panašius bendradarbiavimo ryšius. Šiuo metu veiklą vykdo pripažinta ir didėjanti tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų bendruomenė (pvz., Europos regionų ir vietos sveikatos priežiūros institucijų tinklo (EUREGHA)
ir Europos pasienio regionų asociacijos sukurti teminiai sveikatos priežiūros paslaugų tinklai), kuri aktyviai siekia tobulinti šį sektorių.
·Svarbioje konferencijoje „Bendradarbiavimo sveikatos priežiūros klausimais pasienio regionuose stiprinimas“ (angl. Enhancing healthcare cooperation in cross-border regions) buvo pristatyti bendradarbiavimo tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų srityje pavyzdžiai, siekiant paremti panašų bendradarbiavimą kitose teritorijose.
·Įgyvendinant vieną iniciatyvos „b-solutions“ projektą, kuriuo siekiama spręsti nepakankamo automatinio gydytojų terapeutų kvalifikacijų pripažinimo kitoje šalyje problemą, sudaryti dvišaliai Prancūzijos ir Ispanijos valdžios institucijų susitarimai dėl tarpvalstybinių sveikatos priežiūros paslaugų teikimo.
·Taip pat sustiprinta finansinė tokių iniciatyvų plėtojimo infrastruktūra ir ji taps dar svarbesnė įgyvendinant naujos kartos INTERREG programas. Europos Komisija rekomenduoja investuoti į šį sektorių, nes tokie projektai suteikia daug naudos tiek paslaugų naudotojams, tiek jų teikėjams.
|
9.
|
Apsvarstyti tarpvalstybinio bendradarbiavimo teisinę sistemą ir finansinę programą
|
·Tarpvalstybinio bendradarbiavimo 2021–2027 m. finansinė programa nustatyta daugiametėje finansinėje programoje ir perkelta į naująjį INTERREG reglamentą. Į ją įtraukta naujų komponentų, skirtų geresnio valdymo praktikai pasienio regionuose skatinti. Komisija kartu su valstybėmis narėmis, pasitelkdamos pasienio regionams skirtus orientacinius dokumentus, kuriuose išdėstyti pagrindiniai visų ES vidaus pasienio regionų ypatumai ir galimybės, anksti pradėjo rengti naujos kartos INTERREG tarpvalstybinio bendradarbiavimo programas ir pabrėžia būtinybę šiuos regionus laikyti funkcinėmis teritorijomis.
·Komisija pateikė pasiūlymą stiprinti tarpvalstybinio bendradarbiavimo teisinę sistemą priimant Reglamentą, kuriuo sukuriamas mechanizmas teisinėms ir administracinėms kliūtims šalinti. Pagrindinis jo tikslas – pasiūlyti būdą, kaip valstybės narės galėtų šalinti teisines ir administracines kliūtis, trukdančias įgyvendinti tarpvalstybinius projektus (susijusius tiek su investicijomis, tiek su paslaugomis). Šiuo metu vyksta derybos.
|
10.
|
Rinkti tarpvalstybinės sąveikos įrodymus siekiant palengvinti sprendimų priėmimą
|
·Kartu su statistikos tarnybomis buvo įgyvendinamas bandomasis projektas, kuriuo siekta išnagrinėti, kaip geriausiai nustatyti pasienio darbuotojų srautus ES. Administracinių ir didžiųjų duomenų naudojimo srityje padaryta nemaža pažanga ir rengiamasi įgyvendinti tolesnį projektą.
·Europos Komisija rėmė pasienio regionų statistikos tarnybų ir regioninių duomenų portalų tinklo, kuriame nagrinėjami gerosios patirties, susijusios su tarpvalstybinių duomenų rengimu, pavyzdžiai, sukūrimą. Šiuo metu šiame tinkle daugiausia dėmesio skiriama duomenų apie važinėjimą dirbti į kitą šalį rengimui.
·Remdamasis šiuo bendradarbiavimu, Eurostatas parengė patobulintas darbo jėgos tyrimo regionines lenteles, kuriose pateikiama išsamesnė informacija apie darbą tarpvalstybiniu lygmeniu. Jis toliau padės nustatyti pasienio darbuotojų skaičių remiantis administraciniais duomenimis.
·Komisija padės atlikti išsamesnę regioninės darbo rinkos duomenų analizę, daugiausia dėmesio skiriant visam pasienio regionui, kad valstybėms narėms būtų teikiama informacija apie atvejus, kai važinėjimas dirbti į kitą šalį gali padėti užtikrinti nevienodų rinkų pusiausvyrą.
|