This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018CN0461
Case C-461/18 P: Appeal brought on 13 July 2018 by Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd against the judgment of the General Court (Eighth Chamber, Extended Composition) delivered on 3 May 2018 in Case T-431/12: Distillerie Bonollo and Others v Council of the European Union
Byla C-461/18 P: 2018 m. liepos 13 d. Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-431/12 Distillerie Bonollo ir kt. / Europos Sąjungos Taryba
Byla C-461/18 P: 2018 m. liepos 13 d. Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-431/12 Distillerie Bonollo ir kt. / Europos Sąjungos Taryba
OL C 341, 2018 9 24, p. 8–9
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
24.9.2018 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 341/8 |
2018 m. liepos 13 d.Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd pateiktas apeliacinis skundas dėl 2018 m. gegužės 3 d. Bendrojo Teismo (aštuntoji išplėstinė kolegija) priimto sprendimo byloje T-431/12 Distillerie Bonollo ir kt. / Europos Sąjungos Taryba
(Byla C-461/18 P)
(2018/C 341/10)
Proceso kalba: anglų
Šalys
Apeliantė: Changmao Biochemical Engineering Co. Ltd, atstovaujama advokatų K. Adamantopoulos ir P. Billiet
Kitos proceso šalys: Distillerie Bonollo SpA, Industria Chimica Valenzana (ICV) SpA, Distillerie Mazzari SpA, Caviro Distillerie Srl, Comercial Química Sarasa, SL, Europos Sąjungos Taryba ir Europos Komisija
Apeliantės reikalavimai
Apeliantė Teisingumo Teismo prašo:
— |
panaikinti visą 2018 m. gegužės 3 d. Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą byloje T–431/12 ir |
— |
įpareigoti ieškoves Bendrajame Teisme padengti su šiuo apeliaciniu skundu ir procesu Bendrajame Teisme byloje T–431/12 susijusias bylinėjimosi išlaidas. |
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
Apeliantė, pagrįsdama savo apeliacinį skundą, nurodo vienintelį pagrindą. Skundžiamame sprendime padaryta akivaizdi teisės taikymo klaida, nustačius, kad pagal 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 1225/2009 (1) dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau – pagrindinis reglamentas), pagal kurį buvo priimtas Reglamentas Nr. 626/2012 (2), 11 straipsnio 9 dalį neleidžiama ES institucijoms apskaičiuoti normaliąją tam tikro produkto vertę atliekant dempingo skaičiavimą per dalinę tarpinę peržiūrą, jei per pirminį antidempingo tyrimą ES institucijos šiuo tikslu rėmėsi faktinėmis pardavimo kainomis vidaus rinkoje.
1. |
Apeliantė teigia, pirma, kad normaliosios vertės apskaičiavimas nėra skirtingas metodas siekiant nustatyti normaliąją vertę remiantis faktinėmis pardavimo kainomis vidaus rinkoje, nes jais abiem nustatant normaliąją vertę siekiama atsižvelgti į specifines kiekvieno atvejo aplinkybes ir išlaidų (kainos) pasikeitimus. Iš tiesų, pagrindinio reglamento 2 straipsnio 1–6 dalyse nurodytos kelios aplinkybės, pateisinančios apskaičiuotos normaliosios vertės taikymą, bet ne faktinių pardavimo kainų vidaus rinkoje taikymą atliekant dempingo skaičiavimą remiantis konkrečiu atveju. Ribojant ES institucijų diskreciją apskaičiuoti normaliąją vertę per dalinę tarpinę peržiūrą, kai jos tuo pačiu tikslu ankstesniuose tyrimuose rėmėsi faktinėmis pardavimo kainomis vidaus rinkoje, iš ES institucijų atimama galimybė remtis įvairiomis alternatyvomis, nustatytomis pagrindinio reglamento 2 straipsnyje. Atsižvelgiant į didelius kainų skirtumus tarp natūraliai ir sintetiniu būdu pagamintą vyno rūgštį, apskaičiuojant analogišką normaliąją vertę Argentinoje remiantis Reglamentu 626/2012 geriausiai atspindėjo tai, kad Argentinos gamintojas analogišką vyno rūgštį gamino naudodamas natūralų metodą, kuris yra brangesnis, nei apeliantės naudotas sintetinis gamybos metodas. |
2. |
Antra, apeliantė, grįsdama savo apeliacinio skundo pagrindą, nurodo, kad per pirminį antidempingo tyrimą buvo nustatytos dvi eksportuotojų grupės: bendradarbiaujantys eksportuotojai, kaip antai apeliantė, kuriems taikomas rinkos ekonomikos režimas (toliau – RER) remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies b punktu ir nebendradarbiaujantys gamintojai, kuriems netaikomas RER, ir kurių atžvilgiu ES institucijos taikė „geriausios turimos informacijos“ metodologiją remiantis pagrindinio reglamento 18 straipsniu. Per dalinę tarpinę peržiūrą, po kurios buvo priimtas Reglamentas Nr. 626/2012, bendradarbiaujantiems gamintojams, kaip antai apeliantei, ES institucijos atsisakė taikyti RER ir jų normalioji vertė buvo nustatyta remiantis pagrindinio reglamento 2 straipsnio 7 dalies a punktu atsižvelgiant į Argentiną, kaip į analogišką Komisijos pasirinktą valstybę. Šios kategorijos eksportuotojų nebuvo per pirminį tyrimą. Todėl, net jei pagrindinio reglamento 11 straipsnio 9 dalis turėjo buto aiškinama kaip neleidžianti ES institucijoms per dalinę tarpinę peržiūrą naudoti apskaičiuotos normaliosios vertės vietoje faktinių pardavimo kainų, ji quod non neužkerta kelio ES institucijoms taikyti apskaičiuotą normaliąją vertę naujoms eksportuotojų grupėms, kurios pirmą kartą atsirado per dalinę tarpinę peržiūrą. |
3. |
Galiausiai keli argumentai skundžiamame sprendime prieštarauja ES ir PPO jurisprudencijai dėl normaliosios vertės nustatymo ir teisingo kainų palyginimo, laikantis eksportuotojų teisų į gynybą. |
(2) 2012 m. birželio 26 d. Tarybos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 626/2012, kuriuo iš dalies keičiamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 349/2012, kuriuo nustatomas galutinis antidempingo muitas importuojamai Kinijos Liaudies Respublikos kilmės vyno rūgščiai (OL L 182, 2012, p. 1).