EURÓPAI BIZOTTSÁG
Brüsszel, 2016.9.7.
COM(2016) 491 final
2016/0236(COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE
a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések uniós minősítési rendszerének létrehozásáról
{SWD(2016) 259 final}
{SWD(2016) 261 final}
INDOKOLÁS
1.A JAVASLAT HÁTTERE
A javaslat célja
A javaslat célja az uniós belső piac megfelelő működéséhez való hozzájárulás és az uniós ipar globális versenyképességének növelése a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések uniós minősítési rendszerének létrehozásával.
Egy versenyképesebb uniós biztonsági ágazat képes lesz olyan technológiai megoldásokat kínálni, amelyek aktívan növelik az európai polgárok biztonságát és hozzá fognak járulni az európai társadalom azon képességéhez, hogy megelőzze és kezelje a biztonságot veszélyeztető fenyegetéseket.
Az e javaslat alapján meghatározott minősítési rendszer az Európai Polgári Repülési Konferencia (European Civil Aviation Conference, ECAC) keretében a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezéseknek az uniós szinten meghatározott, meglévő teljesítőképességi követelményeknek való megfelelés értékelése céljából kidolgozott közös értékelési eljáráson (Common Evaluation Process, CEP) alapul, és összevonja azt a megfelelőségértékelő szervezetekre vonatkozó akkreditációs eljárással. A cél az EU-típusjóváhagyáson és a megfelelőségi nyilatkozatok gyártók általi kibocsátásán alapuló, egyedi uniós minősítési rendszer létrehozása, amely a kölcsönös elismerés elvével összhangban érvényes lenne valamennyi uniós tagállamban.
•Háttér-információk
A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés a személyek, kézipoggyászok, feladott poggyászok, légi szállítmányok, légi áruk és légipostai küldemények átvizsgálására használt védelmi felszerelésekhez kapcsolódik. Az átvizsgáló berendezések a légiközlekedés-biztonsági ágazatban jelentős piacot képviselnek 14 milliárd eurós globális éves forgalommal, amelyből csak az EU-ban lebonyolított forgalom 4,2 milliárd EUR-t tesz ki. A repülőterek és a légi közlekedési csomópontok a legmagasabb globális növekedési potenciállal rendelkező ágazatok közé tartoznak, különös hangsúllyal az ázsiai piacokra.
A 300/2008/EK rendelet meghatározta a repülőtereken használt légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések műszaki előírásait és teljesítőképességi követelményeit. Ez a jogszabály a Bizottság által kidolgozott szabványokon alapul, amelyeket folyamatosan a változó fenyegetettségi forgatókönyvekhez és kockázatelemzésekhez igazítanak. Tekintettel az uniós tagállamok nemzetbiztonságát érintő lehetséges következményekre, ha azokat széles körben ismertté teszik, ezek a szabványok minősítettek és csak azoknak a (személyeknek, vállalatoknak, szervezeteknek stb.) számára hozzáférhetőek, akik megfelelő biztonsági tanúsítvánnyal, valamint érvényes igazolással rendelkeznek („szükséges ismeret” elve alapján).
A fent említett jogszabályokat azonban nem kísérik jogilag kötelező erejű uniós szintű megfelelőségértékelési rendszerek annak biztosítása érdekében, hogy az előírt szabványok az EU valamennyi repülőterén teljesüljenek. Egy adott uniós tagállamban minősített berendezést ezért csak abban a tagállamban lehet forgalomba hozni. Bármely másik uniós tagállam szabadon dönthet, hogy vagy elismeri ezt a minősítést vagy előírja a berendezés újbóli tesztelését annak ellenőrzése céljából, hogy az megfelel-e az uniós jogszabályok által előírt követelményeknek, illetve akár meg is akadályozhatja annak használatát a területén. Mindenesetre nincs olyan eljárás, amely automatikusan elismerné az első tagállamban kiadott minősítést.
A tagállamok a Bizottsággal együttműködve, részben kezelték ezt a széttöredezettséget az ECAC keretében alkalmazandó közös tesztelési módszerek kidolgozásával a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések számos kategóriájára vonatkozóan. 2008-ban az ECAC bevezette a közös értékelési eljárást a légi közlekedési ágazatban használt átvizsgáló berendezések tesztelésére. Azóta felülvizsgálták és javították a közös értékelési eljárást a hatékonyság szempontjából, azonban potenciáljának teljes mértékű kihasználásához még mindig hiányzik a jogilag kötelező jelleg.
•Összhang a szakpolitikai területen meglévő politikai rendelkezésekkel
Az Európai Bizottság által 2015. áprilisban elfogadott európai biztonsági stratégia (COM(2015) 185 final) hangsúlyozza a „versenyképes uniós biztonsági ipar” szükségességét is, „amely szintén hozzájárulhat ahhoz, hogy az Unió önállóságra tegyen szert biztonsági igényeinek kielégítése terén. Ezen felül az Unió például szabványok és közös minősítések révén ösztönzi az innovatív biztonsági megoldások kidolgozását. Az európai biztonsági stratégia megemlíti azt is, hogy a Bizottság további intézkedéseket mérlegel – például a riasztórendszerek és a repülőtéri átvizsgáló berendezések tekintetében – a belső piacon meglévő akadályok megszüntetése és az uniós ipar exportpiacokon való versenyképességének fokozása érdekében.
Ez a javaslat hozzá fog járulni az európai biztonsági ágazat versenyképességéhez. Ennek következtében egy versenyképesebb uniós bázisú biztonsági ágazat képes lesz innovatívabb és hatékonyabb megoldásokat kínálni az európai polgárok biztonságának fokozására és jelentős mértékben hozzájárul az európai társadalom biztonsági fenyegetésekkel szembeni rezilienciájához.
E javaslat céljára különös tekintettel meg kell említeni a Bizottság közleményét a Biztonsági iparpolitika Cselekvési Terv az innovatív és versenyképes biztonsági iparágért (COM (2012) 417). Különösen az említett terv 2. intézkedése mondja ki, hogy: „Alapos hatásvizsgálatot és az érdekelt felekkel folytatott konzultációt követően a Bizottság két jogalkotási javaslatot tenne: az egyiket a repülőtéri átvizsgálásra alkalmas (felderítő) berendezések EU-szerte alkalmazandó, összehangolt minősítési rendszerének létrehozására; a másikat a riasztóberendezések EU-szerte alkalmazandó, összehangolt minősítési rendszerének létrehozására. A cél a minősítési rendszerek kölcsönös elismerésének megvalósítása.”
A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezést belefoglalták a 300/2008/EK rendelet rendelkezéseibe, amely közös szabályokat állapít meg a polgári légi közlekedés védelme tekintetében és annak végrehajtási aktusaiban, különös tekintettel a közös légiközlekedés-védelmi alapkövetelmények végrehajtásához szükséges részletes intézkedések meghatározásáról szóló 185/2010/EU bizottsági rendeletre.
Az európai biztonsági stratégia hangsúlyozza a „versenyképes uniós biztonsági ipar” szükségességét is, „amely szintén hozzájárulhat ahhoz, hogy az Unió önállóságra tegyen szert biztonsági igényeinek kielégítése terén. Az Unió például szabványok és közös minősítések révén ösztönözte az innovatív biztonsági megoldások kidolgozását.”
Mivel már léteznek részletes teljesítőképességi követelmények és tesztelési módszerek a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésre vonatkozóan, a javaslatnak nem célja azt további műszaki jellegű jogszabályokkal kiegészíteni. Ezzel ellentétben a javaslat az átvizsgáló berendezések uniós minősítési rendszerének létrehozásával egyértelműen hozzájárul a fent említett szakpolitikai rendelkezések végrehajtásához. Ez utóbbi előírná, hogy a teljesítőképességi követelményekkel való megfelelést közös tesztelési módszert alkalmazó olyan akkreditált vizsgáló laboratóriumokon keresztül kell bemutatni, mint amelyet az ECAC keretében dolgoztak ki. Hatékony minősítési rendszer létrehozásához szükség lenne egy, a rá vonatkozó keret meghatározásáról szóló jogi aktus elfogadására.
•Összhang az Unió egyéb szakpolitikáival
A javaslat összhangban van a főbb uniós szakpolitikákkal az egységes piac területén, valamint az áruk szabad mozgásával. Különösen a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK rendeletet, valamint a termékek forgalomba hozatalának közös keretrendszeréről szóló, 2008. július 9-i 768/2008/EK határozatot vették figyelembe e javaslat megszövegezésekor.
A fentieken túl a javaslat összhangban áll az Európai Bizottság azon prioritásával, hogy az uniós biztonsági piac széttöredezettségének felszámolásával növelje az uniós vállalatok versenyképességét, amint azt Juncker elnök Politikai iránymutatásában felvázolta. („Megerősített iparon alapuló, mélyebb és méltányosabb belső piac”).
2.JOGALAP, SZUBSZIDIARITÁS ÉS ARÁNYOSSÁG
•Jogalap
Az uniós fellépés jogalapja az EUMSZ 114. cikke, amely a tagállami jogszabályok közelítéséről szól az EUMSZ 26. cikke célkitűzéseinek, nevezetesen a belső piac megfelelő működésének megvalósítása érdekében.
•Szubszidiaritás
E rendelet célja nevezetesen a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés uniós típus-jóváhagyására vonatkozó igazgatási és eljárási követelményekről szóló szabályok megállapítása. Valójában, ha a tagállamok saját maguk ilyen kezdeményezést szándékoztak indítani, azt megtehették volna már az ECAC közös értékelési eljárásrendszerének létrehozásakor. A tagállamok között a megfelelőségi nyilatkozat kölcsönös elismerésével együtt járó uniós típus-jóváhagyási rendszer létrehozása terjedelme és hatása miatt csak uniós szinten valósítható meg.
A javaslat ezért megfelel a szubszidiaritás elvének.
•Arányosság
A javaslat megfelel az arányosság elvének, mert a belső piac zavartalan működésének biztosítására irányuló célkitűzések teljesítéséhez szükségesnél nagyobb mértékben nem avatkozik be, ugyanakkor javítja a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések ágazatában tevékenykedő uniós ipar versenyképességét.
Ezenfelül, mivel a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések gyártói számára szükséges az egyenlő versenyfeltételek biztosítása a versenytársakhoz képest mind az uniós, mind az Unión kívüli piacokon, az ilyen berendezéseknek az EU-ban történő értékesítéséhez vagy forgalomba hozatalához szükséges közös minősítési rendszer létrehozása arányosnak tűnik a javaslat céljával.
•A jogi aktus típusának megválasztása
A vonatkozó jogalap, az EUMSZ 114. cikke, nem írja elő egy adott jogi eszköz formáját.
Mindazonáltal, tekintettel a javaslat céljaira, a konkrét összefüggésekre és tartalmára, a már meglévő 300/2008/EK és 185/2010/EU rendeletek alapján úgy tűnik, hogy a rendelet megfelelőbb, mint az irányelv az uniós minősítési rendszer egyértelmű kereteinek kialakításához.
3.AZ UTÓLAGOS ÉRTÉKELÉSEK, AZ ÉRDEKELT FELEKKEL FOLYTATOTT KONZULTÁCIÓK ÉS A HATÁSVIZSGÁLATOK EREDMÉNYEI
•Az érdekelt felekkel folytatott konzultációk
A javaslat az érintett érdekeltek széles körű konzultációjára támaszkodik, amelyre az alábbiak révén került sor:
–A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések minősítéséről szóló nyilvános konzultáció, amelyre 2013. március 5-e és 2013. június 10-e között került sor. A konzultációt a „Your Voice in Europe – Az Ön hangja Európában” weboldalon tették közzé, amelyre 37 észrevétel érkezett. A válaszadások viszonylag alacsony aránya ellenére a nyilvános konzultáció eredményei reprezentatívnak tekinthetők, mivel az érdekeltek valamennyi jelentősebb csoportja (a nemzeti közigazgatások, a vállalkozások valamennyi típusa (beleértve a kkv-kat), a tesztlaboratóriumok, repülőtér-üzembentartók stb.) válaszolt. Ezenkívül a következők járultak hozzá a konzultációhoz: az ágazat főbb szövetségei, mint a légitársaságok főbb szövetségei, amelyek mintegy 240 légitársaságot és a teljes légi forgalom több mint 84%-át képviselik, a fő vállalkozói szövetség, amely a legtöbb uniós gyártót képviseli, valamint számos tesztlabor, ténylegesen képviselve több száz érdekeltet.
A javaslatot kísérő hatásvizsgálatban összefoglalt nyilvános konzultáció főbb következtetései teljes mértékben támogatják a benne foglalt jogalkotási megközelítést.
–2013. szeptember 25-én a nyilvános konzultáció nyomon követéseként egy műhelytalálkozóra került sor. A műhelytalálkozón az érintett érdekeltek valamennyi csoportjának képviselői részt vettek, beleértve a tagállamok, az ipari ágazat, az ECAC és a végfelhasználók (Európai Repülőterek Nemzetközi Szövetsége) képviselőit. A műhelytalálkozó fő következtetése az első ülésen bemutatott tanulmányok eredményeinek konvergenciája volt (lásd a következő bekezdést), mind a problémás kérdések, mind a potenciális megoldások szempontjából.
–Bár valamennyi idő eltelt a nyilvános konzultáció, a műhelytalálkozó és a hatásvizsgálat benyújtása között, a konzultációknak az uniós tagállamokban a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések minősítésére vonatkozó, közös, kötelező erejű eljárások hiányával kapcsolatos megállapításai továbbra is érvényesek. Ezt valamennyi érintett érdekelttel együttműködve megerősítették 2015 folyamán.
•Szakértői vélemények beszerzése és felhasználása
A javaslatot kísérő hatásvizsgálat megszövegezésekor a Bizottság szintén támaszkodott egy külső megbízott által készített tanulmányra, amelynek a címe: „Tanulmány a biztonsági K+F-ről a főbb harmadik országokban”. A tanulmány részletesen elemezte a minősítési és a megfelelőségértékelési rendszereket az EU-ban és világszerte. Továbbá magában foglalta a Bizottság által azonosított szakpolitikai alternatívák hatásvizsgálatát is. A tanulmány valamennyi alkalmazandó következtetését belefoglalták a hatásvizsgálatba és kellőképpen figyelembe vették a javaslat megfogalmazásakor.
A DG JRC (A Geelben működő Közös Kutatóközpont Főigazgatóság Referenciaanyagok és Mérések Intézete) által elvégzett és 2013 tavaszán közzétett „A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésekre vonatkozó érzékelési követelmények és tesztelési módszerek az EU-ban és az EFTA-ban” című további felmérést kellő mértékben figyelembe vették a hatásvizsgálat elkészítésekor.
•Hatásvizsgálat
A hatásvizsgálat az e javaslatot kísérő dokumentum (a hivatkozás beillesztendő).
A Bizottság Szabályozói Ellenőrzési Testülete 2015. július 3-án arról pozitív értékelést adott.
Öt szakpolitikai alternatívát, beleértve az alapforgatókönyvet, dolgoztak ki e hatásvizsgálat keretében:
1. Az „alapforgatókönyv”, a Bizottság nem indítana egyetlen e célból kialakított kezdeményezést sem.
2. Ajánlás a tagállamok részére, hogy kölcsönösen fogadják el nemzeti minősítési rendszereiket és/vagy támaszkodjanak az Európai Polgári Repülési Konferencia közös értékelési eljárására.
3. „Jogalkotás” – A Bizottságnak jogalkotási javaslatot kellene készítenie, amely lehetővé tenné a gyártóknak, hogy termékeiket az egyik tagállamban történt minősítést követően az Unió egészében forgalmazzák és értékesítsék.
–3.1. A „régi megközelítés” vagy „teljes körű harmonizáció”, amelyet a nemzeti jóváhagyó hatóságok által végrehajtandó minősítési rendszer jellemez és a jogszabályokban megállapított részletes előírásokon alapul. 1) a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésre alkalmazandó teljesítőképességi követelmények; 2) közös tesztelési módszerek 3) a tesztlaboratóriumok akkreditációja.
–3.2. Az „új megközelítés”, amely nem részletes előírásokon alapul, hanem nyilvánosan elérhető szabványokon. A meghatározott minősítési rendszer a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésre vonatkozó alapvető követelményekre korlátozódna, amelyek szövegezése általános. Ezt a lehetőséget elvetették, mivel a meglévő uniós teljesítőképességi követelmények, amelyekre ennek a megközelítésnek alapulnia kellene, minősítettek és nem hozhatók nyilvánosságra.
–3.3. A harmadik lehetőség, a „központosított megközelítés”, amely szerint a meghatározott minősítési rendszer meglehetősen hasonló lenne a 3.1. lehetőséghez, azt azonban központilag egy uniós ügynökség alkalmazná.
Az előnyben részesített lehetőség a „régi megközelítés”, amelynek jelentős pozitív hatásai lennének, miközben biztosítaná a legszélesebb körű támogatást valamennyi érdekelt között, beleértve a tagállamokat.
E lehetőség szerint, a légiközlekedés-védelmi átvizsgál berendezés minősítését csupán egy tagállamban kellene elvégezni, így a kiadott minősítés azonnal érvényes lenne mind a 28 uniós tagállamban. Ennek növelnie kellene az általános uniós piaci hatékonyságot a légiközlekedés-védelmi átvizsgálások ágazatában, és kedvező hatással lenne az áruk szabad mozgására. A fogyasztók választását (pl. repülőtér-üzemeltetők) is javítani kellene, méghozzá dönthetnének úgy, hogy „EU által minősített” légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezést szereznek be, és nem csupán olyanokat, amelyeket az országukban minősítettek. Az egységes minősítési eljárásnak csökkentenie kellene a gyártók adminisztratív terheit és javítania a piaci bevezetésük időbeni kereteit. Ennek szintén pozitív hatást kellene gyakorolnia az európai gyártók globális versenyképességére, különösen az USA-beli vetélytársaikkal szemben (évi átlag becsült értékesítési haszon 22 millió EUR). A versenyképesség várható növekedésének az uniós gyártók harmadik országokban történő eladásainak átfogó növekedéséhez kellene vezetnie, amelynek pedig pozitív társadalmi hatást kellene gyakorolnia az általános foglalkoztatási számadatokra az ágazatban.
A berendezés egy típusának vagy konfigurációjának többszöri tesztelésére vonatkozó előírás csökkentése az egy laboratórium által egy évben elvégzendő tesztelések számának csökkenéséhez kellene vezetnie. A tesztelések visszaszorítása a laboratóriumok bevételének csökkenéséhez vezetne. A bevételcsökkenésnek alacsonyabbnak kellene lennie, mint a fent említett gyártók költségeivel kapcsolatos megtakarítások, mivel nem minden költség kapcsolódik közvetlenül a minősítés árához (pl. a berendezés szállítása). Egyik lehetőség sem vezetne mérhető környezeti hatásokhoz. A fejlesztés, gyártás, tesztelés vagy szállítás jelenlegi környezeti hatásait nem érintené a minősítési eljárások lehetséges harmonizációja.
•A szabályozás célravezetősége és egyszerűsítés
Amint az már fent említésre került, a javaslat két célkitűzésének egyike a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések területén működő uniós vállalatok globális versenyképességének növelése.
A javaslat célja különösen a szabályozási költségek és a piaci bevezetés idejének csökkentése a többszöri tesztelésekre és a tagállam-specifikus módosításokra vonatkozó előírások megszüntetése, valamint a biztonsági technológiák szempontjából beruházásbarátabb környezet megteremtése révén.
Ezenfelül, a javaslat olyan címke bevezetésével kívánja javítani az uniós termékekhez kapcsolódó képet a globális piacon, amely megfelel az uniós szabályozási követelményeknek és egyenlő versenyfeltételeket teremt az USA-beli vállalkozásokkal.
4.KÖLTSÉGVETÉSI VONZATOK
A javaslat nincs hatással az uniós költségvetésre.
5.EGYÉB ELEMEK
•Végrehajtási tervek, valamint a nyomon követés, az értékelés és a jelentéstétel szabályai
Kidolgozták a nyomon követés és értékelés megbízható rendszerét és belefoglalták a javaslatba.
Részleteiben azt irányozza elő, hogy minden öt évben a Bizottság általános jelentést tesz közzé e rendelet végrehajtásáról.
Ez a jelentés az összes érintett érdekelt félre irányuló felmérésen fog alapulni annak érdekében, hogy értékelje a rendeletnek a működési célkitűzések tekintetében történő végrehajtásának eredményességét és hatékonyságát.
Ez a felmérés a következő mutatókkal foglalkozik majd annak értékelése céljából, hogy a rendelet végrehajtása a következők csökkenéséhez vezetett-e: a kutatási és fejlesztési költségek csökkenése; a kereskedelmi forgalmazás költségeinek csökkenése; a berendezés piaci bevezetéséhez szükséges idő csökkenése; a nem uniós szállítókkal folytatott verseny javulása.
2016/0236 (COD)
Javaslat
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS RENDELETE
a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések uniós minősítési rendszerének létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére,
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére,
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)e rendelet célja, hogy biztosítsa a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésnek az Unión belüli szabad mozgását.
(2)A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezéseknek, mint a fémérzékelő eszköz, testszkennerek vagy robbanóanyag-felderítő eszközök, forgalmazásukat vagy használatba vételüket megelőzően számos teljesítőképességi követelménynek kell megfelelniük. Az említett követelményeknek való megfelelést jelenleg az egyes tagállamok maguk értékelik, és az egy adott tagállamban minősített berendezést csak abban a tagállamban lehet forgalmazni. Az európai biztonsági ágazat versenyképességének növeléséhez szükség van annak lehetővé tételére, hogy az ilyen berendezések szabadon mozoghassanak a belső piacon.
(3)Egy versenyképesebb uniós biztonsági ágazat képes lesz megoldásokat kínálni az európai polgárok biztonságának fokozására és jelentős mértékben hozzájárul az európai társadalom biztonsági fenyegetésekkel szembeni rezilienciájához. Az uniós fellépés a közös minősítési eljárások előmozdítása révén hozzájárulhat e célkiűzések megvalósításához a belső piac előtt álló akadályok megszüntetésével és az uniós biztonsági ágazat versenyképességének erősítésével az olyan ágazatokban, mint a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések ágazata.
(4)Az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz intézett „Biztonsági iparpolitika – Cselekvési terv az innovatív és versenyképes biztonsági iparért” című 2012. júliusi közleményében a Bizottság a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezést olyan területként jelölte meg, ahol leginkább ésszerű lenne az egész EU-ra vonatkozó minősítési rendszer kialakítása a piac széttöredezettségének meghaladása, valamint az Unióban a versenyképesség és a foglalkoztatás bővítése, valamint az európai társadalom biztonságának átfogó növelése érdekében.
(5)Az európai biztonsági stratégia hangsúlyozza a versenyképes uniós biztonsági ipar szükségességét is, amely szintén hozzájárulhat ahhoz, hogy az Unió önállóságra tegyen szert biztonsági igényeinek kielégítése terén.
Egy szilárd, versenyképes technológiai és ipari bázis alapvető fontosságú tehát az EU számára, hogy pozitív hatást gyakoroljon polgárai biztonságára.
(6)Ennek a rendeletnek lehetővé kellene tennie a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések számára a szabad mozgást a belső piacon a valamennyi tagállamban érvényes megfelelőségi nyilatkozatokon alapuló egységes minősítési rendszer létrehozásával. Amennyiben a berendezést ilyen igazolás kíséri, a forgalmazását vagy használatba vételét az egész Unióban korlátozás nélkül meg kell engedni.
(7)Az egyes tagállamoknak ki kellene jelölni egy, a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések megfelelőségének jóváhagyásáért felelős szervet, amely az egész Unióra érvényes EU-típusjóváhagyási engedélyt adna ki. A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések gyártóinak szabadon kellene kiválasztaniuk a felelős szervet bármely tagállamban.
(8)A minősítési rendszerhez való hozzáférés egyszerűsítése és átláthatóságának javítása érdekében az egyes tagállamoknak ki kellene jelölniük egyetlen szervet – a nemzeti jóváhagyó hatóságot – még ott is, ahol egyetlen tagállamon belül két vagy több szerv vesz részt a légi közlekedés védelmében.
(9)Az EU-típusjóváhagyási engedélynek azt kellene tanúsítania, hogy a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések specifikus típusa és konfigurációja megfelel a közös szabályoknak és szabványoknak a polgári légiközlekedés-védelem területén, különösen a 300/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben előírtak szerint.
(10)A légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések Unión belüli szabad mozgásának lehetővé tétele érdekében lehetővé kellene tenni a gyártók számára, hogy az EU-típusjóváhagyási engedéllyel ellátott típussal vagy konfigurációval összhangban gyártott valamennyi berendezést kísérő megfelelőségi nyilatkozatot adhassanak ki.
(11)Az EU-típusjóváhagyási engedéllyel ellátott légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezéseket nem kellene további értékelés alá vetni egy másik tagállamban. Ezért fontos, hogy az értékelés és a tesztelés egységes legyen az Unióban. Ennek a rendeletnek ezért kellően figyelembe kellene vennie a közös tesztelési módszerek meghatározására irányuló munkát, amelyet az Európai Polgári Repülési Konferencia közös értékelési eljárása keretében végeztek el.
(12)A minősítési rendszer szempontjából lényeges a berendezés tesztelése a szabványoknak való megfelelés értékelésére. A tesztelést ezért a közös tesztelési módszereket alkalmazva a műszaki szolgálatoknak kell elvégezniük, amelyek a megfelelőségértékelések elvégzéséhez szükséges megfelelő szakértelemmel és különleges szakismeretekkel rendelkeznek
(13)A minősítési rendszer hatékonyságának biztosítása és a nemzeti jóváhagyó hatóságok közötti kölcsönös bizalom erősítése érdekében e rendeletnek meg kellene határoznia az említett műszaki szolgálatok akkreditációjára vonatkozó követelményeket.
(14)A gyártás megfelelősége az EU típus-jóváhagyási rendszer sarokkövét jelenti. A gyártás megfelelőségének nyomon követése érdekében egy jóváhagyó hatóságnak vagy egy, erre a célra kijelölt, megfelelően képesített műszaki szolgálatnak rendszeresen ellenőriznie kell a gyártókat.
(15)Fontos, hogy biztosítsák a közös tesztelési módszereknek a műszaki szolgálatok általi harmonizált alkalmazását. Ennek céljából a Bizottságnak létre kellene hoznia és elnökölnie kellene a műszaki szolgálatok ágazati csoportját, amelynek célja a kijelölt műszaki szolgálatok között szükséges koordináció és együttműködés, valamint a vonatkozó személyzet képzésének és a harmadik országokkal való koordináció biztosítása.
(16)Amennyiben kiderül, hogy az EU-típusjóváhagyási engedéllyel ellátott légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések súlyos kockázatot jelentenek a felhasználók vagy a jóváhagyó hatóságok által nem azonosított környezet számára, a tagállamnak képesnek kell lennie, hogy területén megakadályozza az ilyen berendezés forgalmazását vagy használatba vételét egy korlátozott időtartamra és a Bizottság értékelésétől függően, hogy a tagállam intézkedése összhangban áll-e az uniós jogszabályokkal.
(17)Amennyiben kiderül, hogy egy megfelelőségi nyilatkozattal ellátott légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés nem felel meg az EU-típusjóváhagyási engedéllyel ellátott típusnak vagy konfigurációnak, az EU-típusjóváhagyási engedélyt kiadó tagállamnak megfelelő intézkedéseket kell hoznia, hogy a gyártó biztosítsa azok megfelelőségét, és tájékoztatnia kell a meghozott intézkedésekről a többi jóváhagyó hatóságot és a Bizottságot.
(18)Amennyiben kiderül, hogy egy megfelelőségi nyilatkozattal ellátott légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés nem felel meg egy másik jóváhagyó hatóság által kiadott EU-típusjóváhagyási engedéllyel ellátott típusnak vagy konfigurációnak, a tagállamnak ideiglenesen le kell állítania az ilyen berendezés forgalmazását vagy használatba vételét a területén és fel kell kérnie a típusjóváhagyási engedélyt kiadó jóváhagyó hatóságot , hogy vizsgálja meg, hogy a gyártásban lévő berendezés továbbra is megfelel-e a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak. Az érintett jóváhagyó hatóság legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül köteles meghozni a szükséges intézkedéseket. Ha az érintett jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a berendezés megfelel a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak, törekednie kell a vita rendezésére. Ezalatt az ideiglenes intézkedések érvényben maradnak.
(19)A jobb szabályozás és az egyszerűsítés céljából, valamint annak elkerülése érdekében, hogy a műszaki előírásokra vonatkozó hatályos uniós jogszabályokat folyamatosan aktualizálni kelljen, lehetővé kellene tenni e rendelet számára a meglévő nemzetközi szabványokra és szabályokra történő hivatkozást, azoknak az uniós jogi keretbe való ismételt bevezetése nélkül.
(20)A típus-jóváhagyási jogszabályok elfogadásának egyszerűsítése és felgyorsítása érdekében új szabályozási megközelítés került bevezetésre, amely szerint a jogalkotó a rendes jogalkotási eljárásban csupán az alapvető szabályokat és elveket fekteti le, a további műszaki részletek megállapítását pedig a Bizottságra bízza. A lényegi követelményeket tekintve ezért ennek a rendeletnek csak közigazgatási rendelkezéseket és általános eljárási követelményeket kellene megállapítania. A Bizottságot hatáskörrel kell felruházni arra, hogy meghatározza a műszaki előírásokat, beleértve a közös tesztelési módszereket, és az e rendelet által elfogadott minősítési rendszer értelmében szükséges műszaki szolgálatok akkreditációjára vonatkozó követelményeket.
(21)Az e rendeletnek további technikai részletekkel való kiegészítése céljából fel kell hatalmazni a Bizottságot arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el annak érdekében, hogy ebben a rendeletben tükröződjön a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésre vonatkozó új teljesítőképességi követelmények lehetséges bevezetése, valamint a tudományos és műszaki ismeretek fejlődése. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(22)A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozóan, és gondoskodniuk kell azok végrehajtásáról. A szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(23)A Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a rendelet végrehajtásáról, a tagállamok által szolgáltatott információk alapján.
(24)Az egyértelműség, a kiszámíthatóság, az ésszerűség és az egyszerűsítés, valamint a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések gyártóira nehezedő terhek csökkentése érdekében e rendeletnek korlátozott számú végrehajtási szakaszt kell tartalmaznia az közigazgatási rendelkezések és általános eljárási követelmények bevezetése tekintetében. Az ágazatnak elegendő időt kell biztosítani ahhoz, hogy alkalmazkodni tudjon az e rendeletben lefektetett új előírásokhoz, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott műszaki előírásokhoz és közigazgatási rendelkezésekhez. A követelmények időben történő meghatározása alapvető fontosságú annak biztosítása érdekében, hogy elegendő felkészülési idő álljon a gyártók rendelkezésére a sorozatgyártásban gyártott légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésekkel kapcsolatos műszaki megoldások kidolgozására, tesztelésére és alkalmazására, valamint a gyártók és a tagállami jóváhagyó hatóságok rendelkezésére a szükséges közigazgatási rendszerek bevezetésére.
(25)Mivel e rendelet célkitűzései – nevezetesen a harmonizált szabályok megállapítása a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések típusjóváhagyására vonatkozó igazgatási és eljárási követelmények tekintetében – tagállami szinten nem valósíthatók meg kielégítően, és ezért azok nagyságrendjéből és hatásaiból adódóan jobban megvalósíthatók uniós szinten, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében megállapított szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépheti túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet létrehozza a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezések uniós minősítési rendszerére vonatkozó keretet.
2. cikk
Hatály
(1) Ez a rendelet az Unióban rendelkezésre bocsátott vagy üzembe helyezett, a polgári légi közlekedésben való használatra szánt valamennyi légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésre vonatkozik.
(2) Ez a rendelet nem vonatkozik a robbanóanyag-kereső kutyákra, amennyiben az átvizsgálás alternatív eszközeiként alkalmazzák azokat.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
(1)„légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés” vagy „berendezés”: speciális eszközök akár külön-külön, akár egy rendszer részeként felhasználva, a 300/2008/EK rendeletben és annak kiegészítő vagy végrehajtási jogi aktusaiban említett tiltott tárgyak felderítése céljából.
(2)„polgári légi közlekedés”: bármilyen, polgári légi jármű által végzett légiközlekedési művelet, kivéve a nemzetközi polgári repülésről szóló Chicagói Egyezmény 3. cikkében említett állami légi járművek általi műveleteket;
(3)„forgalmazás”: egy terméknek kereskedelmi tevékenység keretében történő rendelkezésre bocsátása értékesítés, fogyasztás vagy használat céljára az uniós piacon, akár ellenérték fejében, akár ingyenesen;
(4)„forgalomba hozatal”: a termék első alkalommal történő forgalmazása az uniós piacon;
(5)„használatbavétel”: valamely berendezés első rendeltetésszerű használata az uniós piacon;
(6)„EU-típus-jóváhagyás”: olyan eljárás, amelynek révén egy tagállam igazolja, hogy a berendezés típusa és konfigurációja megfelel az I. mellékletben hivatkozott teljesítőképességi követelménynek és a rendelet eljárási követelményei teljesülnek;
(7)„virtuális tesztelési módszer”: olyan számítógépes szimuláció, amely emberi beavatkozással vagy anélkül igazolja, hogy a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés megfelel-e az I. mellékletben hivatkozott teljesítőképességi követelménynek;
(8)„EU-típusjóváhagyási engedély”: olyan dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy jóváhagyja a berendezés típusát és konfigurációját;
(9)„megfelelőségi nyilatkozat”: olyan dokumentum, amely azt igazolja, hogy a berendezést az EU-típusjóváhagyással ellátott típusnak vagy konfigurációnak megfelelően gyártották.
4. cikk
A berendezés értékesítése és forgalomba helyezése
A tagállamok nem akadályozzák az olyan berendezés forgalmazását és használatbavételét, amely rendelkezik az 5. cikkel összhangban kiadott érvényes megfelelőségi nyilatkozattal. A tagállamok nem írnak elő további követelményeket az ilyen berendezés tekintetében.
5. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártó megfelelőségi nyilatkozatot ad ki minden egyes berendezéshez, amely azt igazolja, hogy a berendezést az EU-típusjóváhagyási engedély ellátott típusnak és konfigurációnak megfelelően gyártották.
(2) A megfelelőségi nyilatkozat megfelel a II. mellékletben foglaltaknak és az érintett tagállam által meghatározott, a fogyasztók és más végfelhasználók által könnyen érthető nyelven kell kiadni. Bármely jóváhagyó hatóság kérheti a gyártótól a megfelelőségi nyilatkozat fordítását a jóváhagyó hatóság szerinti tagállam hivatalos nyelvére vagy nyelveire.
(3) A gyártó teljes egészében kitölti a megfelelőségi nyilatkozatot. A megfelelőségi nyilatkozat nem tartalmazhat korlátozásokat a berendezés használata tekintetében.
(4) A gyártó biztosítja, hogy a megfelelőségi nyilatkozat nem hamisítható.
A megfelelőségi nyilatkozat másodpéldánya a jóváhagyó hatóság kérésére adható ki. A nyilatkozat másodpéldányát kizárólag a gyártó állíthatja ki.
A „másodpéldány” szónak világosan láthatónak kell lennie az nyilatkozat másodpéldányainak előlapján.
(5) A megfelelőségi nyilatkozat kiadásával a gyártó felelősséget vállal a berendezésnek a jóváhagyott típussal és konfigurációnak való megfelelésére vonatkozóan.
(6) A gyártók a műszaki dokumentációt és a megfelelőségi nyilatkozatot a berendezés forgalomba hozatalától számított 10 évig megőrzik.
(7) A gyártó az EU-típusjóváhagyás jelét és számát jól láthatóan, olvashatóan és letörölhetetlenül feltünteti a jóváhagyott típusnak vagy konfigurációnak megfelelően gyártott berendezésen.
(8) Az EU-típusjóváhagyás jelét és számát a III. melléklet határozza meg.
(9) A gyártók gondoskodnak a gyártás megfelelőségét szolgáló eljárások meglétéről. Megfelelően figyelembe kell venni a berendezés tervezésének és jellemzőinek változásait, valamint azon teljesítőképességi követelmények változásait, amelyek alapján a típusjóváhagyási engedélyt kiadták.
(10) A gyártók biztosítják, hogy a berendezésen fel van tüntetve a termék azonosítását lehetővé tevő típus-, tétel- vagy sorozatszám vagy egyéb ilyen elem, illetve ha a berendezés mérete vagy jellege ezt nem teszi lehetővé, akkor a berendezés csomagolása vagy a kísérő dokumentáció tartalmazza az előírt információkat.
(11) A gyártók a berendezésen, vagy ha ez nem lehetséges, annak csomagolásán vagy a megfelelőségi nyilatkozattól eltérő kísérő dokumentáción feltüntetik nevüket, bejegyzett márkanevüket vagy bejegyzett védjegyüket és kapcsolattartási címüket. A megadott címnek a gyártó egyetlen kapcsolattartási címét kell jeleznie.
(12) A gyártók gondoskodnak arról, hogy a termékhez mellékeljék a használati utasítást és a biztonsági tájékoztatót, az érintett tagállam által meghatározott, a fogyasztók és más végfelhasználók által könnyen érthető nyelven.
(13) Azok a gyártók, akik úgy ítélik meg, illetve okuk van feltételezni, hogy az általuk forgalomba hozott berendezés nem felel meg a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak, azonnal meghozzák a szükséges kiigazító intézkedéseket e berendezés megfelelőségének biztosítása érdekében, adott esetben kivonják a forgalomból vagy visszahívják. Ezen túlmenően, amennyiben a berendezés veszélyt jelent, a gyártó erről haladéktalanul tájékoztatja azoknak a tagállamoknak az illetékes nemzeti hatóságait, amelyek piacán a berendezést forgalmazta, és részletes tájékoztatást nyújt a megfelelőség hiányosságának mibenlétéről és a meghozott korrekciós intézkedésekről.
(14) A gyártók valamely jóváhagyó hatóság indokolt kérésére átadják e hatóság részére a berendezés megfelelőségének igazolásához szükséges összes információt és dokumentációt, mégpedig a hatóság számára könnyen érthető nyelven. Az adott hatóság kérésére együttműködnek vele az általuk forgalomba hozott berendezésekkel járó kockázatok kiküszöbölése érdekében tett intézkedésekben.
6. cikk
Jóváhagyó hatóságok
(1) Minden tagállam létrehoz vagy kijelöl egy jóváhagyó hatóságot.
A jóváhagyó hatóság illetékes a berendezés jóváhagyásának valamennyi aspektusára, valamint az EU-típusjóváhagyási engedély kiadására, módosítására vagy visszavonására vonatkozóan.
Valamennyi tagállam megküldi a Bizottságnak a jóváhagyó hatóságának nevét, címét, beleértve az elektronikus címet, és felelősségi területét.
(2) A jóváhagyó hatóságnak rendelkeznie kell az EU minősített információk kezeléséhez szükséges telephely-biztonsági tanúsítvánnyal EU Confidential vagy magasabb minősítési szinten az (EU) 2015/444 bizottsági határozattal összhangban.
7. cikk
Az EU-típusjóváhagyási engedély iránti kérelmek
(1) A gyártó a kérelmet a jóváhagyó hatóságnak nyújtja be.
(2) Egy adott típus vagy konfiguráció tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be. A kérelem kizárólag egy tagállamban nyújtható be.
(3) Minden jóváhagyandó típusra és konfigurációra külön kérelmet kell benyújtani.
(4) A kérelem a berendezés műveleti koncepcióját és más vonatkozó dokumentumokat, adatokat, rajzokat és fényképeket tartalmazó adatközlő mappából áll. A gyártó az adatközlő mappát papír- vagy elektronikus formátumban is benyújthatja.
(5) Az Unión kívül székhellyel rendelkező gyártó, aki EU-típusjóváhagyási engedély iránti kérelmet kíván benyújtani, egy, az Unióban letelepedett képviselőt jelöl ki, aki a jóváhagyó hatóság előtt képviseli.
8. cikk
Tesztelések
(1) A jóváhagyó hatóság a kérelem kézhezvételét követően biztosítja, hogy a műszaki szolgálatok megfelelő teszteléseket végeznek annak meghatározására, hogy az érintett berendezés típusa és konfigurációja megfelel-e az I. mellékletben hivatkozott teljesítőképességi követelményeknek.
(2) A teszteléseket a 21. cikk szerint bejelentett műszaki szolgálat végzi el és azok megfelelnek a IV. mellékletben hivatkozott közös tesztelési módszereknek.
(3) A jóváhagyó hatóság, megfelelő indoklással, további információk benyújtására szólíthatja fel a gyártót, amelyek e tesztelések elvégzésének megkönnyítéséhez szükségesek. A gyártó a jóváhagyó hatóság meghatározott határidőn belül köteles ezeket az információkat átadni.
(4) A teszteléseket a jóváhagyásra benyújtott típusú és konfigurációjú berendezésen kell elvégezni.
A gyártó a jóváhagyó hatóság rendelkezésére bocsát annyi berendezést, amennyi szükséges ahhoz, hogy a jóváhagyó hatóság az EU-típusjóváhagyási eljárást elvégezze.
(5) Virtuális tesztelési módszer alkalmazható az olyan berendezés ismételt tesztelésénél, amely csak az érzékelő szoftverre vonatkozóan esett át módosításon.
Ezeknek a módszereknek meg kell felelniük a (2) bekezdésben hivatkozott közös tesztelési módszereknek.
9. cikk
A berendezés típusának és konfigurációjának jóváhagyása
(1) A jóváhagyó hatóság jóváhagyja az érintett berendezés típusát és konfigurációját, ha az megfelel az I. mellékletben hivatkozott teljesítőképességi követelményeknek.
(2) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a berendezés típusa és konfigurációja súlyos kockázatot jelent a biztonságra vagy súlyos veszélyeket, amelyek károsak a környezetre és a közegészségügyre, úgy elutasíthatja ennek a berendezésnek a jóváhagyását még akkor is, ha az megfelel a vonatkozó teljesítőképességi követelményeknek.
(3) Amennyiben egy jóváhagyó hatóság elutasítja egy berendezés jóváhagyását, arról haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot, valamint tájékoztatja azokat a elutasítás okairól.
(4) A (2) bekezdés szerinti elutasítás esetében, a Bizottság haladéktalanul konzultál az érintett felekkel és, különösen azzal a jóváhagyó hatósággal, amely elutasította az EU-típusjóváhagyási engedély kiadását, annak értékelése érdekében, hogy a (2) bekezdés vonatkozó követelményeit megfelelően alkalmazták-e.
(5) Amennyiben a Bizottság úgy véli, hogy a (2) bekezdés vonatkozó követelményeit nem megfelelően alkalmazták, úgy felkéri a jóváhagyó hatóságot, hogy tegyen megfelelő intézkedéseket a követelményeknek való megfelelés érdekében.
10. cikk
A Bizottság és a közös tesztelési módszerek kidolgozásáért felelős szerv közötti kapcsolat
(1) A [Bizottság által képviselt] Európai Unió a IV. mellékletben hivatkozott közös tesztelési módszerek kidolgozásáért felelős szerv teljes jogú tagjává válik.
11. cikk
EU-típusjóváhagyási engedély
(1) A jóváhagyó hatóság EU-típusjóváhagyási engedélyt ad ki valamennyi általa jóváhagyott berendezés tekintetében.
(2) Az EU-típusjóváhagyási engedélyt az V. mellékletben szereplő modellnek megfelelően kell elkészíteni.
A jóváhagyó hatóság a berendezés minden egyes típusa és konfigurációja esetében:
a)kitölti az EU-típusjóváhagyási engedély megfelelő szakaszait;
b)összeállítja az információs csomagot, amely tartalmazza: a tartalomjegyzéket, a tesztelés eredményével ellátott adatközlő mappát, valamint valamennyi egyéb dokumentumot, amelyeket a műszaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság az adatközlő mappához csatolt;
c)a kitöltött engedélyt papír- vagy elektronikus formában haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
(3) Minden egyes általa jóváhagyott típus és konfiguráció esetében, a jóváhagyó hatóság az EU-típusjóváhagyási engedély kiadásától számított 20 napon belül megküldi az EU-típusjóváhagyási engedély másolatát a többi jóváhagyó hatóságnak és a Bizottságnak, annak mellékleteivel együtt. A másolatot papíralapon vagy elektronikus módon állítják ki.
(4) Az EU-típusjóváhagyási engedélyt kibocsátó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam jóváhagyó hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő 20 munkanapon belül elküldi a szóban forgó EU-típusjóváhagyási engedély egy további másolatát a mellékletekkel együtt. A másolatot papíralapon vagy elektronikus módon állítják ki.
12. cikk
A gyártás megfelelőségének ellenőrzésére szolgáló intézkedések
(1) A berendezés típusát és konfigurációját jóváhagyó hatóság szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve megteszi a szükséges intézkedéseket a VI. melléklettel összhangban annak megvizsgálására, hogy megfelelő intézkedéseket tettek-e annak biztosítására, hogy a gyártott berendezés megfeleljen a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak.
(2) A berendezés típusát és konfigurációját jóváhagyó hatóság szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve megteszi a szükséges intézkedéseket a VI. melléklettel összhangban annak megvizsgálására, hogy az (1) bekezdésben hivatkozott intézkedések továbbra is megfelelőek-e és a gyártott berendezés továbbra is megfelel-e a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak. Annak ellenőrzését, hogy a termékek megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak, a VI. mellékletben meghatározott egy vagy több eljárásra kell korlátozni.
(3) Ha a jóváhagyó hatóság, amely a berendezés típusát és konfigurációját jóváhagyta, megállapítja, hogy az (1) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől, vagy amelyek alkalmazása annak ellenére megszűnt, hogy a gyártás folytatódik, akkor az említett jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket a gyártásmegfelelőségi eljárás pontos követésének biztosítása érdekében. Ilyen intézkedések magukban foglalhatják az EU-típusjóváhagyási engedély visszavonását is. A jóváhagyó hatóság tájékoztatja a többi jóváhagyó hatóságot és a Bizottságot bármely meghozott intézkedésről.
13. cikk
Az EU-típusjóváhagyási engedély módosítása iránti kérelem
(1) Amennyiben az érintett berendezés megváltoztatása miatt szükséges az információs csomagban rögzített adatok változtatása, a gyártó haladéktalanul kérelmezi az EU-típusjóváhagyási engedélymódosítását.
(2) Az EU-típusjóváhagyási engedély módosítása iránti kérelmet ahhoz a jóváhagyó hatósághoz lehet benyújtani, amely az eredeti EU-típusjóváhagyási engedélyt kibocsátotta.
14. cikk
A módosítás típusai
(1) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy további tesztelésekre van szükség a módosítás megtétele előtt, akkor ennek megfelelően tájékoztatja a gyártót. A módosításokat csak a további tesztelések elvégzését követően lehet megtenni.
(2) A módosítást az „EU-típusjóváhagyási engedély kiterjesztése”-ként kell megjelölni, ha legalább a következők egyike alkalmazandó:
a)további tesztelésre van szükség;
b)az EU-típusjóváhagyási engedélyben (kivéve annak mellékleteit) szereplő bármely információ megváltozott;
c)a jóváhagyott berendezéssel kapcsolatos új teljesítőképességi követelmények lépnek érvénybe.
Ilyen esetekben a jóváhagyó hatóság (egy kiterjesztési számmal ellátott) aktualizált EU-típusjóváhagyási engedélyt bocsát ki. Az aktualizált EU-típusjóváhagyási engedélyen egyértelműen fel kell tüntetni a kiterjesztés okát és a kiadás keltét.
(3) Ha a (2) bekezdés nem alkalmazandó, a módosítást az „EU-típusjóváhagyási engedély felülvizsgálata”-ként kell megjelölni.
15. cikk
A módosítások kiadása és a módosításokról szóló értesítés
(1) Kiterjesztés esetén a jóváhagyó hatóság aktualizálja az EU-típusjóváhagyási engedély valamennyi vonatkozó szakaszát, annak mellékleteit, valamint az információs csomag tartalomjegyzékét. Az aktualizált engedélyt és annak mellékleteit haladéktalanul ki kell bocsátani a gyártó számára.
(2) A felülvizsgálat esetén a jóváhagyó hatóság haladéktalanul kibocsátja a gyártónak az aktualizált dokumentumokat vagy adott esetben az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, aktualizált változatát. A jóváhagyó hatóság megjelöli az információs csomag aktualizált oldalait, amelyeken egyértelműen feltünteti a változás jellegét és az új kiadás keltét.
(3) Az információs csomag aktualizált dokumentumainak vagy egységes szerkezetbe foglalt, aktualizált változatának kiadása esetén a típusjóváhagyási engedélyhez mellékletként csatolt információs csomag tartalomjegyzékét úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve az aktualizált változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának időpontja kiderüljön.
(4) A jóváhagyó hatóság a 11. cikk (3) bekezdésének megfelelően értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot az EU-típusjóváhagyási engedélyek módosításairól.
16. cikk
Az EU-típusjóváhagyási engedély érvényességének megszűnése
(1) Az EU-típusjóváhagyási engedély érvényessége megszűnik, amennyiben a következők valamelyike vagy mindkettő fennáll:
a)a jóváhagyott berendezésre alkalmazandó új teljesítőképességi követelmények válnak kötelezővé az új berendezések értékesítése vagy forgalomba helyezése tekintetében, és a jóváhagyást nem lehet ezeknek megfelelően aktualizálni;
b)a jóváhagyott berendezés gyártását önként és véglegesen beszüntetik.
(2) Ha a jóváhagyott berendezés gyártását önként és véglegesen beszüntetik, a gyártó értesíti azt a jóváhagyó hatóságot, amely a berendezést jóváhagyta. Az ilyen értesítés kézhezvételétől számított 20 munkanapon belül az említett hatóság ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot.
17. cikk
A kockázatot jelentő berendezések kezelésére vonatkozó nemzeti szintű eljárások
(1) Ha valamelyik tagállam piacfelügyeleti hatóságai a 765/2008/EK rendelet 20. cikke alapján intézkedést hoztak, illetve ha elégséges indokuk van azt feltételezni, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó berendezés kockázatot jelent az emberek egészségére és biztonságára, illetve a közérdek védelmének e rendelet hatálya alá tartozó szempontjait tekintve, akkor elvégzik az érintett berendezés értékelését, amely kiterjed az ebben a rendeletben meghatározott összes követelményre. A gyártók minden szükséges módon együttműködnek a piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a piacfelügyeleti hatóságok megállapítják, hogy a berendezés nem felel meg az ebben a rendeletben megállapított követelményeknek, akkor haladéktalanul felszólítják a gyártót az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések megtételére, hogy a berendezés megfeleljen az említett követelményeknek, vagy – az előírásuktól függően és a kockázat jellegével arányos ésszerű időn belül – kivonják a berendezést a forgalomból vagy visszahívják a terméket.
A piacfelügyeleti hatóságok ennek megfelelően tájékoztatják az illetékes bejelentett szervezetet.
A második albekezdésben említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Amennyiben a piacfelügyeleti hatóságok úgy ítélik meg, hogy a megfelelés hiánya nemcsak országuk területére korlátozódik, akkor tájékoztatják a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot az értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára felszólították a gyártót.
(3) A gyártó biztosítja, hogy minden megfelelő korrekciós intézkedést meghoz az uniós piacon általa forgalmazott, érintett berendezés tekintetében.
(4) Amennyiben a gyártó nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket az (1) bekezdés második albekezdésében említett időszakon belül, a piacfelügyeleti hatóságok meghozzák az összes megfelelő átmeneti intézkedést a berendezés nemzeti piacon történő forgalmazásának megtiltása vagy korlátozása, illetve a forgalomból való kivonása vagy visszahívása érdekében.
A piacfelügyeleti hatóságok ezekről az intézkedésekről haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot.
(5) A (4) bekezdésben említett tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő berendezés azonosításához szükséges adatokat, a berendezés származási helyét, a megfelelés állítólagos hiányának és a felmerülő kockázatnak a jellegét, a meghozott nemzeti intézkedések jellegét és időtartamát, valamint a gyártó által felhozott érveket.
(6) Az eljárást kezdeményező tagállam jóváhagyó hatóságától eltérő jóváhagyó hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot az elfogadott intézkedésekről és azokról a további információkról, amelyek rendelkezésükre állnak a szóban forgó berendezés megfelelésének hiányáról , valamint – amennyiben nem értenek egyet a bejelentett nemzeti intézkedéssel – a kifogásaikról.
(7) Amennyiben a (4) bekezdésben említett tájékoztatás kézhezvételétől számított 3 hónapon belül a többi tagállam egyik jóváhagyó hatósága és a Bizottság sem emel kifogást az egyik tagállam jóváhagyó hatósága által hozott átmeneti intézkedéssel szemben, úgy az intézkedés megalapozottnak tekintendő.
(8) A jóváhagyó hatóságok az érintett berendezéssel kapcsolatban haladéktalanul meghozzák a megfelelő korlátozó intézkedéseket, így például saját piacukon kivonják a berendezést a forgalomból.
18. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Amennyiben a 17. cikk (3) és (4) bekezdésében rögzített eljárás befejezését követően kifogást emelnek egy tagállam jóváhagyó hatóságának valamelyik intézkedésével szemben, vagy ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a nemzeti intézkedés ellentétes az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul konzultációt kezd a tagállamok jóváhagyó hatóságával és az érintett gyártóval, és értékeli a nemzeti intézkedést. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság határozatot hoz arról, hogy a nemzeti intézkedés indokolt-e.
A Bizottság határozatának címzettje az összes tagállam jóváhagyó hatósága, és határozatát haladéktalanul megküldi számukra, valamint a megfelelő gyártónak.
(2) Amennyiben a nemzeti intézkedést indokoltnak ítélik meg, valamennyi tagállam jóváhagyó hatósága megteszi a szükséges intézkedéseket annak biztosítása érdekében, hogy a nem megfelelő berendezést kivonják a piacaikról, és erről tájékoztatja a Bizottságot. Ha a nemzeti intézkedést indokolatlannak ítélik, az érintett tagállam jóváhagyó hatósága visszavonja azt.
19. cikk
A jóváhagyott típusnak nem megfelelő berendezés
(1) A jóváhagyó hatóság bármikor ellenőrizheti, hogy a megfelelőségi nyilatkozattal vagy EU-típusjóváhagyási engedéllyel ellátott berendezés továbbra is megfelel-e az általa jóváhagyott típusnak és konfigurációnak.
Az ellenőrzést a VI. mellékletnek megfelelően végzik. Az azonban a benne foglalt eljárások közül egyre vagy többre korlátozódhat.
(2) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy az (1) bekezdésben hivatkozott berendezés nem felel meg az általa jóváhagyott típusnak és konfigurációnak, úgy biztosítja, hogy a gyártó összhangba hozza a berendezést a jóváhagyott típussal és konfigurációval. Ilyen intézkedések magukban foglalhatják az EU-típusjóváhagyási engedély visszavonását is.
A jóváhagyó hatóság tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot a meghozott intézkedésekről.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság visszavonja az EU-típusjóváhagyási engedélyt, döntéséről és annak indokairól 20 munkanapon belül tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait és a Bizottságot.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában az EU-típusjóváhagyási engedélyben vagy az információs csomagban szereplő adatoktól való eltérés a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak való megfelelés hiányának minősül.
(5) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy egy megfelelőségi nyilatkozattal és EU-típusjóváhagyási jellel ellátott berendezés nem felel meg egy másik jóváhagyó hatóság által jóváhagyott típusnak vagy konfigurációnak, úgy ideiglenesen le kell állítania az ilyen berendezés forgalmazását vagy használatba vételét abban a tagállamban, és haladéktalanul fel kell kérnie az EU-típusjóváhagyási engedélyt kiadó jóváhagyó hatóságot, hogy vizsgálja meg, hogy a gyártásban lévő berendezés továbbra is megfelel-e a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak.
Ilyen kérelem esetében az érintett jóváhagyó hatóság a lehető leghamarabb, de minden esetben a kérelem keltétől számított három hónapos határidőn belül meghozza a szükséges intézkedéseket. Erről értesíti a többi jóváhagyó hatóságot és a Bizottságot.
(6) Amennyiben az EU-típusjóváhagyási engedélyt kiadó jóváhagyó hatóság úgy véli, hogy az érintett berendezés nem felel meg a jóváhagyott típusnak és konfigurációnak, törekednie kell a vita rendezésére. A Bizottság folyamatosan tájékoztatást kap a két féltől, és szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a megállapodásra jutás érdekében. Amíg nem születik megoldás, addig az (5) bekezdésben említett ideiglenes intézkedések vannak érvényben.
20. cikk
A határozatok közlése és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek
A 17., 18. és 19. cikk értelmében meghozott határozatokat indoklással kell ellátni. A tagállamok biztosítják a jogorvoslati lehetőséget az e cikkek értelmében meghozott valamennyi határozat tekintetében.
A jóváhagyó hatóság értesíti az összes érintett felet az ilyen határozatokról, és ezzel egyidejűleg tájékoztatja azokat a számukra a nemzeti jogszabályok szerint rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről és azok érvényesítésének határidejéről.
21. cikk
A műszaki szolgálatok bejelentése
(1) A 8. cikk alkalmazásában legalább egy jóváhagyó hatóság bejelenti a Bizottságnak minden egyes kijelölt műszaki szolgálat nevét, címét – beleértve az elektronikus címet –, a felelős személyeket és a tevékenységi kategóriákat. A jóváhagyó hatóság bejelenti a Bizottságnak ezen adatok bármely későbbi változását.
(2) A műszaki szolgálat csak akkor végezheti az e rendeletben előírt feladatait, ha a műszaki szolgálatot előzetesen bejelentették a Bizottságnak.
(3) A 8. cikk alkalmazásában a jóváhagyó hatóságok kijelölhetnek bármely bejelentett műszaki szolgálatot.
(4) A Bizottság a jóváhagyó hatóságok és a műszaki szolgálatok jegyzékét és elérhetőségeit közzéteszi a honlapján.
22. cikk
A műszaki szolgálatok követelményei
(1) A műszaki szolgálat végrehajtja vagy felügyeli a 8. cikkben előírt teszteléseket. A műszaki szolgálat nem végez teszteléseket vagy ellenőrzéseket az olyan tevékenységi kategóriában, amelyre vonatkozóan nem jelentették be a Bizottságnak a 21. cikk értelmében.
(2) A műszaki szolgálatoknak négy kategóriája jön létre:
a)A. kategória: az a műszaki szolgálat, amely a 8. cikk (1) bekezdésében említett teszteléseket saját létesítményeiben végzi el;
b)B. kategória: az a műszaki szolgálat, amely felügyeli a 8. cikk (1) bekezdésében említett, a gyártó vagy egy harmadik fél létesítményeiben végzett teszteléseket;
c)C. kategória: az a műszaki szolgálat, amely rendszeresen értékeli és nyomon követi a gyártó által a gyártás megfelelőségének ellenőrzésére alkalmazott eljárásokat;
d)D. kategória: az a műszaki szolgálat, amely a gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló intézkedések keretében teszteléseket vagy ellenőrzéseket felügyel vagy végez.
(3) A műszaki szolgálat tevékenységi területén rendelkezik a megfelelő szakértelemmel, különleges műszaki ismeretekkel és igazolt tapasztalattal. A műszaki szolgálatoknak képesnek kell lenniük arra is, hogy megvásárolják vagy beszerezzék a tesztelések elvégzéséhez szükséges valamennyi anyagot a 8. cikk (2) bekezdésével összhangban.
Ezenfelül a műszaki szolgálatok megfelelnek a VII. melléklet követelményeinek.
(4) A műszaki szolgálatok biztosítják, hogy a berendezés tesztelésére vonatkozó kérelem és a tesztelés eredményeinek a jóváhagyó hatóság számára történő közlése közötti átlagos időtartam legfeljebb 6 hónap legyen. Ez az időtartam meghosszabbítható kivételes esetekben, vagy ha azt a gyártó hivatalosan kérelmezi.
(5) A jóváhagyó hatóság műszaki szolgálatként járhat el.
(6) A műszaki szolgálatoknak vagy a műszaki szolgálatként eljáró jóváhagyó hatóságnak rendelkeznie kell az EU minősített információk kezeléséhez szükséges telephely-biztonsági tanúsítvánnyal EU Confidential vagy magasabb minősítési szinten az (EU) 2015/444 bizottsági határozattal összhangban.
(7) A jóváhagyó hatóság csak az Unió és egy harmadik ország közötti kétoldalú megállapodás keretében jelölhet ki egy harmadik országból származó műszaki szolgálatot.
23. cikk
A műszaki szolgálatok szakértelmének elbírálása
(1) A 22. cikk (3) bekezdésében említett szakértelmet a nemzeti akkreditáló testület által kiállított akkreditációs tanúsítvánnyal kell igazolni.
(2) Az akkreditációs tanúsítványt kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak.
(3) A műszaki szolgálatként eljáró jóváhagyó hatóság igazoló dokumentumokkal bizonyítja a 22. cikk (3) bekezdésében említett szakértelemnek való megfelelést, beleértve egy olyan értékelést is, melyet az értékelt tevékenységtől független ellenőrök végeztek. Az ilyen ellenőrök tartozhatnak ugyanahhoz a szervezethez, feltéve, hogy őket az értékelt tevékenységet végző személyzettől autonóm módon elválasztva irányítják. A Bizottság ellenőröket küldhet a 22. cikk (3) bekezdésének való megfelelés ellenőrzésére.
.
24. cikk
A műszaki szolgálatok koordinációja
(1) A műszaki szolgálatok kölcsönös helyszíni látogatásokat szerveznek egymás székhelyén, hogy információkat és bevált gyakorlatokat cseréljenek ki a 8. cikk (1) bekezdésében előírt tesztelések elvégzésére vonatkozóan.
(2) A Bizottság létrehozza a műszaki szolgálatok ágazati csoportját annak biztosítása érdekében, hogy a műszaki szolgálatok között megfelelő koordinációt és együttműködést valósítsanak meg. A jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy az általuk kijelölt műszaki szolgálatok közvetlenül vagy kijelölt képviselőkön keresztül részt vesznek e csoport munkájában.
(3) Az ágazati csoport elnöki tisztségét a Bizottság látja el.
(4) Az ágazati csoport feladatai közé főként az alábbiak tartoznak:
a)minőségi iránymutatások megállapítása a 8. cikk (2) bekezdésében hivatkozott közös tesztelési módszerekre vonatkozóan.
b)olyan intézkedések koordinálása és kidolgozása, amelyek célja a közös tesztelési módszerek harmonizált alkalmazásának biztosítása a műszaki szolgálatok révén, beleértve az egyetlen forrású tesztelési anyagokat, a dokumentumok megosztására szolgáló közös formátumokat és a komparatív tesztelési kampányokat;
c)képzések tervezése és megszervezése a műszaki szolgálatok személyzete számára;
d)a harmadik országokkal való műszaki harmonizáció koordinálása a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezés megfelelőségértékelését illetően.
25. cikk
A kijelölés változásai
(1) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy az általa kijelölt műszaki szolgálat már nem tesz eleget az e rendeletben meghatározott követelményeknek, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a jóváhagyó hatóság korlátozza, felfüggeszti vagy adott esetben visszavonja a kijelölést. A jóváhagyó hatóság haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot és a többi jóváhagyó hatóságot. A Bizottság ennek megfelelően módosítja a 21. cikk (4) bekezdésében említett jegyzéket.
(2) Amennyiben a műszaki szolgálat kijelölését korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve, ha a műszaki szolgálat megszüntette tevékenységét, a műszaki szolgálatot kijelölő jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az említett műszaki szolgálat dokumentációját vagy egy másik műszaki szolgálat dolgozza fel, vagy pedig kérésre az illetékes nemzeti hatóság számára elérhetővé tegye.
26. cikk
A műszaki szolgálatok szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amelyben számára kétségek merülnek fel a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a műszaki szolgálat folyamatosan teljesíti-e a rá vonatkozó követelményeket és kötelezettségeket, illetve, ha erre felhívják a figyelmét.
(2) A műszaki szolgálatot bejelentő tagállam jóváhagyó hatósága kérésre a Bizottság rendelkezésére bocsát minden releváns információt.
(3) A Bizottság biztosítja a vizsgálat során kapott különleges adatok bizalmas kezelését.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a bejelentett műszaki szolgálat nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó akkreditáció követelményeit, akkor ennek megfelelően erről tájékoztatja a műszaki szolgálatot bejelentő tagállam jóváhagyó hatóságát, és felkéri azt a szükséges korrekciós intézkedések megtételére, beleértve szükség esetén a bejelentés visszavonását is.
27. cikk
A mellékletek módosítása
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 28. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a mellékletek módosítására vonatkozóan az alábbiak szerint:
a)módosíthatja az I. mellékletet, hogy az tükrözze a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezésre vonatkozó új teljesítőképességi követelmények bevezetését;
b)szükség esetén módosíthatja a mellékleteket azoknak a tudományos és műszaki ismeretek fejlődéséhez való hozzáigazítása érdekében.
28. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás feltételeit ez a cikk határozza meg.
(2) A Bizottságnak a 27. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása tíz éves időtartamra szól [az e rendelet hatálybalépésétől]-tól/-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 27. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 27. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
29. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az e rendelet, különösen az 5., 7. és 8. cikkekben szereplő rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, valamint minden szükséges intézkedést meghoznak azok végrehajtása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok értesítik a Bizottságot e szabályokról és intézkedésekről, és haladéktalanul bejelentik az ezeket érintő esetleges későbbi módosításokat.
30. cikk
Átmeneti rendelkezések
A tagállamok [e rendelet hatálybalépését követő három év]-ig továbbra is jóváhagyhatják a légiközlekedés-védelmi átvizsgáló berendezéseket.
A gyártó kérésére a berendezés típusát és konfigurációját ezen időpont előtt a nemzeti jogszabályok értelmében jóváhagyó hatóság EU-típusjóváhagyási engedélyt bocsát ki a berendezés e típusára és konfigurációjára vonatkozóan, amennyiben az a 8. cikk (2) bekezdésével összhangban került tesztelésre.
31. cikk
Értékelés
(1) A tagállamok legkésőbb [e rendelet hatálybalépését követő négy év]-ig tájékoztatják a Bizottságot e rendelet végrehajtásáról.
(2) A Bizottság [e rendelet hatálybalépését követő öt év]-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet működéséről, adott esetben jogalkotási javaslatok kíséretében.
32. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
E rendelet [a hatálybalépést követő egy év eltelte] után alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben,
az Európai Parlament részéről
a Tanács részéről
az elnök
az elnök
[...]
[...]