This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52008AR0347
Opinion of the Committee of the Regions on revision of EMAS and the Ecolabel
A Régiók Bizottsága véleménye – Az EMAS és az ökocímkerendszer reformja
A Régiók Bizottsága véleménye – Az EMAS és az ökocímkerendszer reformja
HL C 120., 2009.5.28, p. 56–64
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
28.5.2009 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
C 120/56 |
A Régiók Bizottsága véleménye – Az EMAS és az ökocímkerendszer reformja
2009/C 120/11
A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA
— |
megítélése szerint a szervezetek környezetirányítási rendszerei és a termékek ökocímkéi megfelelő, piaci alapú eszközt képviselnek a különféle társadalmi szereplők környezetvédelmi felelősségvállalásának és a jobb környezetvédelmi teljesítménynek az előmozdítására; |
— |
az EMAS rendszert sokféle szervezet számára megfelelőnek eszköznek tartja, mivel bevezetéséből a szervezetnek számos előnye származik: környezeti hatásai csökkennek (energia- és hulladékkezelési) költségeket takaríthat meg, biztos, hogy betartja a környezetvédelmi előírásokat, hatékonyabban működik stb.; |
— |
úgy véli, hogy meg kellene határozni azt is, hogy mire terjedjen ki az EMAS rendszerhez tartozó szervezetek környezetvédelmi teljesítményének értékelése, és le kellene fektetni a környezeti hitelesítés különböző szintjeinek – azaz az elsődleges (termelés), a másodlagos (beszerzés) és a harmadlagos (egyéb) elemzési szint – megfelelő követelményeit. A környezeti hitelesítéshez szükséges információ, szaktudás és szakértelem nem áll rendelkezésre az összes kkv-nál és helyi és regionális önkormányzati szervezetnél, ezek kénytelenek külső tanácsadást igénybe venni; |
— |
a címke hitelessége és megbízhatósága szempontjából fontosnak tartja az előzetes ellenőrzési eljárás megőrzését. Az ISO-szabványnak való megfeleléshez szükséges, hogy a címkézési rendszerért felelős szerv mind előzetesen, mind utólag ellenőrizze, hogy az a termék, amelyet el kívánnak látni ezzel a címkével, megfelel-e a címkére vonatkozó kritériumoknak. Az, hogy a javaslat szerint a kérelmek értékelését nyilvántartási rendszerrel és utólagos ellenőrzéssel kell felváltani, komolyan veszélyezteti a címke hitelességét és megbízhatóságát. |
Főelőadó |
: |
Britt LUNDBERG (FI/ALDE), az Åland-szigetek önkormányzatának tagja |
Referenciaszöveg
Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a közösségi ökocímkerendszerről – COM(2008) 401 végleges – 2008/0152 (COD)
és
Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a szervezeteknek a közösségi környezetvédelmi vezetési és hitelesítési rendszerben (EMAS) való önkéntes részvételéről – COM(2008) 402 végleges – 2008/0154 (COD)
I. POLITIKAI AJÁNLÁSOK
A RÉGIÓK BIZOTTSÁGA
Általános megjegyzések (EMAS és ökocímke)
(1) |
úgy véli, hogy az EMAS rendszer és a közösségi ökocímkerendszer reformjára igen nagy szükség van, és határozottan támogatja a fenntartható termék- és fogyasztási politika előmozdítására irányuló uniós célkitűzéseket, melyek többek között a Lisszaboni Szerződésben és a közösségi fenntartható fejlődési stratégiában is szerepelnek, és a közösségi éghajlat-politikai célkitűzések megvalósítását is elősegítik; |
(2) |
úgy véli, hogy a módosítások különösen szükségesek, mivel egyik rendszer sem érte el az eredetileg várt sikert és hatást; |
(3) |
megítélése szerint a szervezetek környezetirányítási rendszerei és a termékek ökocímkéi megfelelő, piaci alapú eszközt képviselnek a különféle társadalmi szereplők környezetvédelmi felelősségvállalásának és a jobb környezetvédelmi teljesítménynek az előmozdítására; |
(4) |
úgy véli, hogy a regionális és helyi önkormányzati szereplők is jobban kiaknázhatnák ezeket a rendszereket, és a jogszabályok módosításakor és a rendszereknek nyújtott tagállami támogatás során fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a közszférabeli kis és nagy szervezetek számára milyen lehetőségeket rejtenek; |
(5) |
úgy véli, hogy bár az EMAS rendszerre vonatkozó javaslat meglehetősen részletes szabályokat, eljárásokat és kötelezettségeket tartalmaz, így is megfelel a szubszidiaritás és az arányosság elvének (a végrehajtást a tagállamokra vagy azok helyi, illetve regionális önkormányzataira hagyják). Az ökocímkerendszer nem kizárólagos jellegű, hanem a nemzeti és regionális rendszerekkel párhuzamosan alkalmazható, amennyiben ezek szigorú kritériumokra épülnek; |
(6) |
megítélése szerint egyik önkéntes részvételen alapuló rendszer sem ró szükségtelen terheket a benne résztvevőkre; az ökocímkerendszer kritériumainak fejlesztése és pontosítása rugalmas, az EMAS rendszerre vonatkozó javaslatban pedig szerepel a szabályozás rugalmassá tétele; |
(7) |
úgy véli, hogy a javaslatok megfelelnek a jobb jogalkotást célzó európai bizottsági stratégiának (a jogszabályok egyszerűsítése, a vállalkozásokra és a hatóságokra háruló adminisztratív terhek csökkentése); |
Az EMAS-rendelet módosításának céljai
(8) |
az EMAS rendszert sokféle szervezet számára megfelelőnek eszköznek tartja, mivel bevezetéséből a szervezetnek számos előnye származik: környezeti hatásai csökkennek (energia- és hulladékkezelési) költségeket takaríthat meg, javul a környezetvédelmi arculata, biztos, hogy betartja a környezetvédelmi előírásokat, hatékonyabban működik stb.; |
(9) |
támogatja, hogy a javaslat mennyiségi és mérhető célokat tűz ki arra vonatkozóan, hogy a rendelet hatálybalépésétől számított öt és tíz év elteltével mennyi legyen az EMAS-ban nyilvántartásba vett szervezetek száma; |
(10) |
úgy véli, hogy a célkitűzések teljesítését elősegítené, ha a tagállamok számára is előírnák, hogy tűzzenek ki saját célokat az EMAS-ban nyilvántartásba vett szervezetek számának növelése érdekében; |
(11) |
különösen egyetért azzal, hogy az EMAS ismertségét minden lehetséges eszközzel növelni kell, mivel például a skandináv országokban az állami szektorban az EMAS-t alig ismerik, illetve alkalmazzák; |
(12) |
úgy véli, hogy a rendelet szövegének szerkezetében jó volna figyelembe venni az EMAS-t bevezetni szándékozó szervezetek szempontjait. E szervezetek számára nagyon fontos az EMAS rendszer felépítése, amely azonban a javaslat II. mellékletében rejtőzik. E hiányosság orvoslásának legegyszerűbb módja az volna, ha a II. mellékletet a rendelet főszövegének részévé tennék, a következő fejezetcímmel: „Az EMAS rendszer felépítése és követelményei”; |
(13) |
helyesli azt a javaslatot, hogy a nemzeti vagy regionális környezetirányítási rendszerek „teljes vagy részleges EMAS-elismerést kaphassanak”, mivel ennek végrehajtása révén a szervezetek könnyebben állnának át ezekről a rendszerekről az EMAS-ra; az EMAS rendszer így jelentős számú olyan szervezetre számíthatna, amely valószínűleg be kíván majd kerülni az EMAS-nyilvántartásba, és már megtette az első lépéseket az EMAS-alkalmasság felé. Másrészről ez növelné a helyi rendszerek iránti bizalmat, hiszen az EMAS-család tagjaivá válnának; |
(14) |
úgy véli, hogy az Európai Bizottság minimumkövetelményeket határozhatna meg egy részben EMAS-kompatibilis rendszerhez, hogy ne forduljon elő, hogy a rendszerbe belépésre pályázók a környezetirányítási rendszerek csak egyes szórványos elemeit alkalmazzák, amelyek együttesen még nem nevezhetők környezetirányítási rendszernek; |
(15) |
megítélése szerint a következők például megfelelő minimumkövetelmények lehetnének: olyan környezeti politika, amelyben kötelezettséget vállalnak a folyamatos fejlődés iránt; olyan környezeti felülvizsgálat, amelyben meghatározzák a szervezet jelentősebb környezeti hatásokkal járó tényezőit; a környezetvédelmi jogszabályok betartása; a fontosabb környezeti tényezőket magukban foglaló környezetvédelmi célkitűzések; olyan környezetirányítási program vagy cselekvési terv, amelyben meghatározzák a környezetvédelmi célkitűzések megvalósításához szükséges felelősségeket, intézkedéseket és ezek menetrendjét; a környezetirányítási program megvalósításához szükséges elegendő erőforrások, a környezetirányítási rendszerről szóló belső kommunikáció a szervezet különböző szintjein; a környezetirányítási rendszer külső hitelesítése; |
(16) |
úgy véli, hogy a javaslat IV. mellékletében található, a környezeti jelentésre vonatkozó útmutatás még fejlesztésre szorul. Bizonyos tervezett mutatók – pl. az anyagfelhasználás hatékonysága – nem mérhetők, különösen a szolgáltatási szektorban működő kis- és középvállalkozások és például a helyi önkormányzati szereplők esetében. A felhasznált anyagok mennyisége olyan nagy, hogy még a legfontosabb anyagokról szóló adatgyűjtés is gyakran lehetetlen feladat. Hasonlóképpen a szervezetek biológiai sokféleségre gyakorolt hatása a legtöbb kkv és kis közszférabeli szervezet esetében elhanyagolható, ezért ezzel a tényezővel kapcsolatban nem kellene jelentéstételi kötelezettséget javasolni; |
(17) |
úgy véli, hogy meg kellene határozni azt is, hogy mire terjedjen ki az EMAS rendszerhez tartozó szervezetek környezetvédelmi teljesítményének értékelése, és le kellene fektetni a környezeti hitelesítés különböző szintjeinek – azaz az elsődleges (termelés), a másodlagos (beszerzés) és a harmadlagos (egyéb) elemzési szint – megfelelő követelményeit. A környezeti hitelesítéshez szükséges információ, szaktudás és szakértelem nem áll rendelkezésre az összes kkv-nál és helyi és regionális önkormányzati szervezetnél, ezek kénytelenek külső tanácsadást igénybe venni; |
(18) |
mérlegelendőnek tartja azokat költségeket, amelyek a közigazgatást és a magánvállalkozásokat az EMAS és az ökocímkerendszerek alkalmazása folytán terhelik; úgy véli, hogy mindkét rendszerben többen vehetnének részt, ha törölni vagy csökkenteni lehetne a díjakat. A részt vevő szervezeteket érintő költségstruktúra eltérései miatt ugyanakkor különbséget kellene tenni az EMAS és az ökocímke között; |
(19) |
úgy véli, hogy a vállalkozásokat mentesíteni kell az EMAS bevezetése kapcsán az adminisztratív terhektől, jóllehet a bürokrácia mérséklésének nem szabad azt eredményeznie, hogy az állami szervek, a fogyasztók vagy a rendszerhez valószínűleg csatlakozni kívánó szervezetek szemében csökkenjen az EMAS-rendszer hitelessége; |
Ökocímkerendszer
(20) |
megítélése szerint a kitűzött célok jó irányba mutatnak, különösen az, hogy az ökocímke kritériumainak kidolgozását megnyitották a különféle érintettek előtt, és az, hogy felgyorsították az elfogadási eljárást, mivel ezek segítségével gyorsabban lehet új termékeket bevonni a címkézési rendszerbe; |
(21) |
kéri, hogy a címkén tüntessék fel az „EU” elnevezést, mivel így a nagyközönség számára egyértelműbb lesz, hogy az ökocímke az Európai Unió kezdeményezése; |
(22) |
hasznosnak tartja, hogy a más ökocímkerendszerekben elfogadott termékcsoportok esetében gyorsított követelményállítási eljárás alkalmazható, mivel például a skandináv országokban használt Nordic Swan, illetve a német Blauer Engel az adott országokban olyan ismert, hogy az uniós ökocímke számára is húzóerőt jelenthet; |
(23) |
támogatja az ökocímkével ellátott termékek éves díjainak javasolt eltörlését, mivel ezzel számos kkv elől elhárul a rendszerhez való csatlakozás pénzügyi akadálya; |
(24) |
támogatandónak tartja azt a javaslatot, hogy az érdekelt feleknek kézikönyvet kell készíteniük a közbeszerzési eljárások ajánlatkérő hatóságai részére. Ez megkönnyíti a közbeszerzésért felelős munkatársak számára, hogy az ökocímkére vonatkozó kritériumokat belefoglalják a beszerzési eljárásba. Egy kézikönyv üdvözlendő támogatást nyújtana a regionális és helyi önkormányzatok munkájához; |
(25) |
a címke hitelessége és megbízhatósága szempontjából fontosnak tartja az előzetes ellenőrzési eljárás megőrzését. Az európai ökocímkerendszer harmadik fél által hitelesített, az ISO 14024 szabványnak megfelelő, életcikluson alapuló címkézési rendszer. Az ISO-szabványnak való megfeleléshez szükséges, hogy a címkézési rendszerért felelős szerv mind előzetesen, mind utólag ellenőrizze, hogy az a termék, amelyet el kívánnak látni ezzel a címkével, megfelel-e a címkére vonatkozó kritériumoknak. Az, hogy a javaslat szerint a kérelmek értékelését nyilvántartási rendszerrel és utólagos ellenőrzéssel kell felváltani, komolyan veszélyezteti a címke hitelességét és megbízhatóságát; |
(26) |
nem támogatja azt a javaslatot, amely szerint azokban a termékcsoportokban, amelyekben már megvannak az uniós címkézési rendszer követelményei, a nemzeti/regionális címkézési rendszerek kritériumainak legalább ugyanolyan szigorúnak kellene lenniük, mint az uniós ökocímkéinek. A különféle címkézési rendszerek címkézési követelményeinek szigorúságát az adott alkalmazási területre tekintettel, valamint a környezet és a piacok függvényében kell meghatározni. A címkézés több alaptényezője – például a környezet állapota, terhelése és tűrőképessége – a Közösség különböző területein igencsak eltérő; |
(27) |
különösen fontosnak tartja a tagállamok és az Európai Bizottság által az ökocímkével kapcsolatosan végzett felvilágosító és tájékoztatási intézkedések hatékonyabbá tételét. A leghatékonyabb megoldást e tekintetben a piaci szereplőkkel folytatott együttműködés jelentheti, mivel a fogyasztók szempontjából az üzlet jelenti azt a helyet, ahol eldöntik, hogy melyik terméket választják és vásárolják meg, és így nagy lehetőségeket rejt e döntések befolyásolására. |
(28) |
úgy látja, hogy az egyik elsődleges cél a közösségi ökocímke elnyerésének kritériumait teljesítő, a fogyasztók számára rendelkezésre álló termékek és szolgáltatások körének fokozatos növekedése kell, hogy legyen. E növekedés ösztönzendő azáltal, hogy támogatjuk az adott termékcsoport esetében meghatározott kritériumokat egész életciklusuk során teljesítő termékekre vonatkozó tervezési eljárások kidolgozását. Azt ajánlja ezért, hogy az illetékes hatóságok hajtsanak végre programokat a (részben a meglévő ökocímke környezeti kritériumain alapuló) környezetbarát tervezés ösztönzésére, az e téren működő vállalkozások támogatására, valamint kísérleti projektek segítésére. |
II. MÓDOSÍTÁSOKRA VONATKOZÓ AJÁNLÁSOK
1. módosítás
EMAS-rendelet
7. cikk
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||||||||||||||||||||||||
7. cikk Eltérés kis szervezetek számára
|
7. cikk Eltérés kis szervezetek számára
|
Az EMAS III-rendeletben kinyilvánított cél – elsősorban a kkv-k tehermentesítése – itt veszélybe kerül, mivel egyrészt lehetővé válik az érvényesítési időszak 5 évre való meghosszabbítása, másrészt azonban megmarad a kötelezően előírt hároméves ellenőrzési ciklus. Ezeket az időszakokat össze kellene hangolni egymással.
2. módosítás
Ökocímkerendszerről szóló rendelet
9. cikk (4) bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||
|
|
Az ISO-szabvány teljesítése annak előzetes ellenőrzését kívánja meg a felelős szervtől, hogy a termék, amelyre igényelték az ökocímkét, teljesíti annak kritériumait. Az értékelésről a nyilvántartásba vételre és utólagos ellenőrzésre való átváltásra irányuló javaslat súlyosan veszélyezteti a címke hitelességét és megbízhatóságát (nem elegendő csupán szúrópróbaszerű vizsgálatot végezni).
3. módosítás
EMAS-rendelet
43. cikk 2. bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||||||||||||
|
|
Az EMAS rendszer bevezetésének hatását növelné, ha létezne egy felhasználóbarát kézikönyv, amelyben bemutatnák, hogy az EMAS-t alkalmazó szervezetekben milyen eredményeket értek el az egyes környezetvédelmi területeken (hulladék, energia, beszerzések stb.). A költségmegtakarításokat is tartalmazó jó példák is ösztönözhetik a szervezeteket, hogy csatlakozzanak az EMAS-hoz.
4. módosítás
EMAS-rendelet
39. cikk 2. bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||||||
|
|
A jogszabályban világosan utalni kell arra, hogy csökkenteni kell az EMAS-t alkalmazó szervezetek adminisztratív terheit többek között a környezetvédelmi engedélyekkel kapcsolatos ügyekben.
5. módosítás
EMAS-rendelet
45. cikk 1. bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||
|
|
Felesleges a tagállamokra korlátozni a 39. cikk szerinti javaslattételi jogot, mivel a regionális környezetirányítási rendszereket az ezeket fenntartó szervek ismerik a legjobban, és így megalapozottan tehetnek javaslatot az EMAS-ra való alkalmasság tekintetében.
6. módosítás
EMAS-rendelet
4. cikk 5. bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||
4. cikk A nyilvántartásba vétel előkészítése
|
4. cikk A nyilvántartásba vétel előkészítése
|
A hatósági igazolás lehetősége súlyos következetlenséget jelent, és ellentmond annak a megközelítésnek, hogy az EMAS az ellenőrzött felelősségvállalás rendszere. Ezenkívül így elveszik az EMAS hatóságok számára jelentett egyik fontos előnye: az EMAS így nem a bürokrácia és a hatósági terhek csökkenéséhez vezetne, hanem – éppen ellenkezőleg – ezek növelését eredményezné. Az EMAS-nyilvántartásba vett szervezetek számára a jogi rendelkezések önszabályozással való helyettesítése és díjcsökkentés formájában biztosított kedvezmények már nem lennének indokolhatók, ezért megszűnne az EMAS-nyilvántartásba való felvétel egyik fontos ösztönzője.
7. módosítás
EMAS-rendelet
7. cikk 1. bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||||||||||||||
7. cikk Eltérés kis szervezetek számára
|
7. cikk Eltérés kis szervezetek számára
|
Az érvényesítési ciklus meghosszabbítására szolgáló formális eljárás véghezvitele az illetékes testületnél szükségtelen bürokratikus terhet eredményez, és a kkv-k számára kontraproduktív. Az érvényesítési ciklus meghosszabbítása eddig a környezetvédelmi hitelesítőnek a vállalattal való közvetlen megállapodása révén, külön kérvényezés nélkül következett be. A jelenlegi eljárás bevált, és arra a tényre is figyelemmel van, hogy a környezetvédelmi hitelesítő rendelkezik a legjobb rálátással az egyes vállalatok körülményeire.
8. módosítás
EMAS-rendelet
28. cikk 1. bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||
28. cikk Az akkreditálás működése
|
28. cikk Az akkreditálás működése
|
A termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról és a 339/93/EGK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 765/2008/EK rendelet 11. preambulumbekezdése kimondja:
(11) |
Az egységes nemzeti akkreditáló testület létrehozása nem érinti a tagállamokon belüli feladatmegosztást. |
9. módosítás
EMAS-rendelet
12. cikk (2) bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||
12. cikk – A nyilvántartásba vételi eljárásra vonatkozó kötelezettségek
|
12. cikk – A nyilvántartásba vételi eljárásra vonatkozó kötelezettségek
|
A környezetvédelmi nyilatkozat és a környezetvédelmi teljesítményről szóló jelentés kapcsán pontosítani kellene, hogy a legfrissebb környezetvédelmi nyilatkozatról vagy környezetvédelmi teljesítményről szóló jelentésről van-e szó.
Másrészt vannak olyan szervezetek, amelyek már a kérelmezést megelőzően hozzáférést biztosítanak a környezetvédelmi nyilatkozathoz (amit a 6. cikk (3) bekezdése is kimond), azzal a céllal, hogy nyilvántartást vezessenek az érintettekről, mivel nem szeretnék, hogy nyilatkozatukat előzetes kérés nélkül is nyilvánosságra hozzák.
Ennek alapján ne kötelezzék a szervezeteket arra, hogy környezetvédelmi nyilatkozatukat vagy környezetvédelmi teljesítményükről szóló jelentésüket valamilyen internetes oldalon kelljen megjeleníteniük abból a célból, hogy azokba előzetes kérés nélkül is betekinthessenek; vagy pedig az illetékes szervek nyújtsanak olyan hasonló szolgáltatást, melynek keretében kérni lehetne, hogy bármelyik szervezet szóban forgó dokumentumaiba betekinthessenek, rendelkezésére bocsátva az említett nyilvántartást, bármikor, amikor azt kéri.
10. módosítás
EMAS-rendelet
14. cikk (3) bekezdés
Az Európai Bizottság által javasolt szöveg |
Az RB módosítása |
||||||||||||
14. cikk – Szervezetek nyilvántartási bejegyzésének felfüggesztése vagy törlése
|
14. cikk – Szervezetek nyilvántartási bejegyzésének felfüggesztése vagy törlése
|
A be nem adott dokumentumok pótlására biztosított határidőt a kérelmezéstől számított 3 hónapra kellene emelni annak érdekében, hogy a szervezetek időt kapjanak a dokumentáció elkészítésére, és hogy legyen idő annak értékelésére is, hiszen ez az értékelő rendelkezésre állásától is függ.
Kelt Brüsszelben, 2009. február 12-én.
a Régiók Bizottsága
elnöke
Luc VAN DEN BRANDE