This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32016D0995
Commission Decision (EU) 2016/995 of 26 October 2015 on the State aid SA.24571 — 2009/C (ex C 1/09, ex NN 69/08) granted by Hungary to MOL Nyrt. (notified under document C(2015) 7324) (Text with EEA relevance)
A Bizottság (EU) 2016/995 határozata (2015. október 26.) a Magyarország által a MOL Nyrt. részére nyújtott SA.24571 – 2009/C (korábbi C 1/09, NN 69/08) számú állami támogatásról (az értesítés a C(2015) 7324. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)
A Bizottság (EU) 2016/995 határozata (2015. október 26.) a Magyarország által a MOL Nyrt. részére nyújtott SA.24571 – 2009/C (korábbi C 1/09, NN 69/08) számú állami támogatásról (az értesítés a C(2015) 7324. számú dokumentummal történt) (EGT-vonatkozású szöveg)
HL L 162., 2016.6.21, p. 22–26
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
21.6.2016 |
HU |
Az Európai Unió Hivatalos Lapja |
L 162/22 |
A BIZOTTSÁG (EU) 2016/995 HATÁROZATA
(2015. október 26.)
a Magyarország által a MOL Nyrt. részére nyújtott SA.24571 – 2009/C (korábbi C 1/09, NN 69/08) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2015) 7324. számú dokumentummal történt)
(Csak a magyar nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a Bizottság határozatára, amelyben a Bizottság az SA.24571 (korábbi C-1/09, NN 69/08) támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdésében meghatározott eljárás megindításáról határozott (1),
miután a fent hivatkozott rendelkezéseknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére, és tekintettel a benyújtott észrevételekre,
mivel:
1. HÁTTÉR
1.1. Az érintett intézkedések
(1) |
A magyarországi bányászati tevékenységekre vonatkozó általános szabályokat az 1993. évi bányászati törvény (2) (a továbbiakban: bányászati törvény) határozza meg, A bányászati törvény különbséget tesz két különböző jogi eszköz, nevezetesen i. a koncesszió (3), illetve ii. az engedély (4) alapján folytatott bányászati tevékenységek között. Az ásványi nyersanyagok kitermeléséért mindkét esetben a kitermelt ásványi nyersanyag értékének adott százalékában meghatározott bányajáradékot kell fizetni az állam számára. |
(2) |
A bányászati törvény úgy rendelkezik, hogy amennyiben az engedéllyel rendelkező bányavállalkozó az engedély időpontjától számított 5 éven belül nem kezdi meg a kitermelést, a bányászati jogot törlik. A bányászati törvény 26/A. cikkének (5) bekezdése értelmében azonban az említett határidő a bányafelügyelet és a bányavállalkozó közötti megegyezés útján meghosszabbítható. Ebben az esetben a bányavállalkozó az eredeti kérelem időpontjában alkalmazottnál magasabb, de legfeljebb az eredeti mérték 1,2-szeresének megfelelő mértékű térítést köteles fizetni. |
(3) |
A Magyar Olaj- és Gázipari Nyrt. (a továbbiakban: MOL) több alkalommal is kapott engedélyt szénhidrogének kitermelésére. Mivel a MOL az engedély megszerzését követő öt éven belül nem kezdte meg a szénhidrogének kitermelését, az illetékes miniszter 2005. december 22-én megállapodott a MOL-lal a szerződés meghosszabbításáról (a továbbiakban: a 2005. évi megállapodás). A 2005. évi megállapodás a meghosszabbítás ellenében egy 2020-ig, éves alapon kiszámítandó térítésről rendelkezett, amelynek mértéke az eredeti engedélyben meghatározott 12 %-os bányajáradéknak egy 1,020 és 1,050 közötti szorzóval felszorzott összege. |
(4) |
A bányászati törvény 2008. január 8-át ól hatályos módosítása (a továbbiakban: a bányászati törvény 2008. évi módosítása) értelmében a szénhidrogén kitermelésére vonatkozó engedélyek kapcsán fizetendő bányajáradék mértéke a kitermelt ásványi nyersanyagok (5) értékének 12 %-áról 30 %-ára nőtt. Az emelt járadékmérték nem volt alkalmazandó azokra a gazdasági szereplőkre, akiknek korábban hosszabbították meg a kitermelési engedélyüket. |
1.2. A hivatalos vizsgálati eljárás megindítása
(5) |
A Bizottság 2009. január 13-án úgy döntött, hogy a Magyarország által végrehajtott, állítólag a MOL számára előnyt biztosító állami támogatást képező intézkedések tekintetében megindítja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (6) (EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti hivatalos vizsgálati eljárást. Az SA.24571 (korábbi C-1/09, NN 69/08) számú állami támogatásról szóló, 2009. január 13-i bizottsági határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának2009. március 28-i számában (7) tették közzé. |
(6) |
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság az irányú aggályainak adott hangot, hogy a Magyarország által tett intézkedéssorozat együttes hatásának eredményeképpen a MOL szelektív előnyben részesült. Az intézkedéssorozat két elemből állt: a 2005. évi megállapodásból és a bányászati törvény 2008. évi módosításából. A Bizottság előzetes értékelése szerint a magyar hatóságok a MOL-t kedvezőbb elbánásban részesítették, mint annak az azonos engedélyezési rendszerben működő versenytársait. |
1.3. A hivatalos vizsgálati eljárás lezárása
(7) |
A Magyarország által a MOL részére nyújtott, SA.24571 (korábbi C-1/09, NN 69/08) számú állami támogatásról szóló 2011/88/EU határozatában (8) (a továbbiakban: a megtámadott határozat) a Bizottság megállapította, hogy a MOL javára hozott intézkedés, nevezetesen a 2005. évi megállapodás és a bányászati törvény 2008. évi módosítása együttesen az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak minősül. A Bizottság felszólította Magyarországot a támogatás MOL-tól történő visszavételére, és ezáltal a támogatás nyújtása előtt fennálló piaci helyzet visszaállítására (9). |
1.4. A Törvényszék T-499/10. sz., MOL NYRT. kontra Európai Bizottság ügyben hozott 2013. november 12-i ítélete
(8) |
A MOL keresete nyomán a Törvényszék a T-499/10. sz. ügyben hozott 2013. november 12-i ítéletével (10) megsemmisítette a megtámadott határozatot arra hivatkozva, hogy az intézkedés szelektív jellege nem tekinthető bizonyítottnak. |
(9) |
A Törvényszék ítélete szerint a 2005. évi megállapodás nem volt szelektív. A Törvényszék ugyanis kijelentette, hogy a magyar hatóságok mérlegelési jogkörüknél fogva képesek maradtak egyenlő bánásmódot biztosítani a hasonló helyzetben lévő bányavállalkozók számára. Ezért a Törvényszék szerint amennyiben valamely állami támogatást nem képező megállapodáson kívül álló feltételek a későbbiekben oly módon változnak, hogy a megállapodásban részes fél előnyös helyzetbe kerül a hasonló megállapodást nem kötő más gazdasági szereplőkkel szemben, ez önmagában nem elégséges alap ahhoz, hogy a megállapodást és a megállapodáson kívül álló feltételek későbbi változásait együttesen állami támogatási intézkedésnek lehessen tekinteni. |
1.5. A Bíróság C-15/14P. sz., Európai Bizottság kontra MOL Nyrt. ügyben hozott 2015. június 4-i ítélete
(10) |
A Bíróság a C-15/14P. sz. ügyben hozott 2015. június 4-i ítéletével (11) helyben hagyta a Törvényszéknek a megtámadott határozatot megsemmisítő ítéletét. |
(11) |
A Bíróság ítéletében megerősítette a Törvényszék értékelését, miszerint a 2005. évi megállapodás szelektív jellege nem tekinthető bizonyítottnak, és hogy a 2005. évi megállapodásnak és a bányászati törvénynek a társítása jogszerűen nem minősíthető az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatásnak. |
(12) |
A Bíróság hangsúlyozta, hogy alapvető különbség áll fenn a mentességeket vagy kedvezményeket biztosító általános programok – amelyek jellegükből eredően automatikusan biztosítanak előnyt –, illetve a további díjak kiszabását előíró fakultatív nemzeti jogi rendelkezések szelektív jellegének vizsgálata között. Abban az esetben, ha a nemzeti hatóságok a gazdasági szereplők közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében kiegészítő díjakat szabnak ki, a puszta tény, hogy e hatóságok bizonyos, törvényben meghatározott – éspedig nem korlátlan – mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek, nem elegendő az adott program szelektív jellegének megállapításához. |
(13) |
A Bíróság szerint a fenti oknál fogva a jelen ügy esetében különbséget kell tenni azokhoz az ügyekhez képest, amelyekben az ilyen mozgástér gyakorlása valamely gazdasági szereplő javát szolgáló előny biztosításához kötődik. (12) |
(14) |
A Bíróság ezenfelül kijelentette, hogy az arra lehetőséget biztosító jogi keret, hogy a nemzeti hatóságok a gazdasági szereplők közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében kiegészítő díjakat szabjanak ki, csak akkor minősülne szelektívnek, ha a magyar hatóságok mérlegelési mozgásterük gyakorlása során objektív indokok nélkül részesítenének kedvezőbb elbánásban bizonyos gazdasági szereplőket. |
(15) |
A Bíróság rámutatott, hogy a jelen ügyben nincs bizonyíték arra, hogy a magyar hatóságok a kitermelési engedély meghosszabbítása esetén történő járadéknövelésre való joguk gyakorlása során indokolatlanul kedvező elbánásban részesítették volna a MOL-t. (13) |
(16) |
A Bíróság ennélfogva megállapította, hogy a meghosszabbítási megállapodások megkötését szabályozó jogi keret a jelen esetben nem tekinthető szelektív jellegűnek. |
(17) |
Ami azt a feltevést illeti, miszerint az intézkedések együttesen egyetlen támogatási intézkedést képeznének, a Bíróság az ítélkezési gyakorlatra hivatkozva kijelentette, hogy egyetlen támogatási intézkedés abban az esetben állhat több elem társításából, ha ezek az elemek az időbeli sorrendjükre, a céljukra és a vállalkozás e beavatkozások időpontjában fennálló helyzetére tekintettel olyan szorosan kapcsolódnak egymáshoz, hogy nem lehet azokat elválasztani. (14) |
(18) |
A jelen ügy kapcsán azonban a Bíróság hangsúlyozta, hogy a bányajáradékok 2008. évi hatállyal történő emelésére a kőolaj világpiaci árának emelkedésével összefüggésben került sor, tehát az állam a piaci fejleményeket követve, objektíven igazolt módon gyakorolta a szabályozási hatáskörét. Másfelől semmi nem mutat arra, hogy a 2005. évi megállapodást a 2008. évi módosításra számítva kötötték volna meg. (15) |
(19) |
A Bíróság ezért arra a következtetésre jutott, hogy a 2005. évi megállapodás és a 2008. évi módosítás között nem volt olyan időbeli és/vagy funkcionális összefüggés, amely miatt azokat egyetlen állami támogatásként lehetne értékelni. |
2. AZ ELJÁRÁS
(20) |
Miután a Bíróság megsemmisítette a megtámadott határozatot, a hivatalos vizsgálati eljárás jelenleg is nyitva van. Sem a Törvényszék, sem a Bíróság nem ítélkezett arról, hogy a jelen ügyben az eljárás megindításáról szóló határozat hibás lett volna. A Bizottságnak ezért végső határozatot kell hoznia, amelyben orvosolja az uniós bíróságok által feltárt hiányosságokat. |
3. ÉRTÉKELÉS
(21) |
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. E feltételek együttesek. Amennyiben egyikük nem teljesül, a vizsgált intézkedés nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak. |
(22) |
A jelen ügy körülményeire tekintettel az értékelést elegendő a szelektivitás kritériumának értékelésére korlátozni. |
3.1. Szelektív jelleg
(23) |
Egy intézkedés csak akkor tekinthető állami támogatásnak, ha egyedi vagy szelektív, vagyis csak bizonyos vállalkozásokat vagy bizonyos áruk termelését részesíti előnyben. |
(24) |
A fenti (12) és (13) preambulumbekezdésnek megfelelően a bányászati törvény 26/A. cikkének (5) bekezdése nem minősül bizonyos vállalkozásoknak mentességeket vagy kedvezményeket biztosító általános programnak. Ellenkezőleg: a törvény lehetővé teszi a magyar hatóságok számára, hogy a kitermelési engedélyek meghosszabbítása esetén magasabb összegű meghosszabbításért fizetendő térítést számoljanak fel. A többi, hasonló ténybeli és jogi helyzetben lévő gazdasági szereplő esetében ugyanezeket a feltételeket alkalmazzák. |
(25) |
A fenti (14) és (15) preambulumbekezdéssel összhangban nincs bizonyíték arra, hogy a magyar hatóságok a MOL-t indokolatlanul kedvezőbb elbánásban részesítették volna bármely más olyan gazdasági szereplőhöz képest, amely potenciálisan hasonló helyzetben lehetett volna. Az a puszta tény, hogy a magyar hatóságok bizonyos, törvényben meghatározott – éspedig nem korlátlan – mérlegelési mozgástérrel rendelkeznek a meghosszabbításért fizetendő térítés mértékének megállapítása terén, nem elegendő a bányászati törvény 26/A. cikkének (5) bekezdésében előírt jogi keret szelektív jellegének megállapításához. |
(26) |
Ami a 2005. évi megállapodásnak és a bányászati törvény 2008. évi módosításának a kombinált hatásait illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint egyetlen támogatási intézkedés abban az esetben állhat több elem társításából, ha ezek az elemek az időbeli sorrendjükre, a céljukra és a vállalkozás e beavatkozások időpontjában fennálló helyzetére tekintettel olyan szorosan kapcsolódnak egymáshoz, hogy nem lehet azokat elválasztani (16). |
(27) |
A jelen ügyben azonban – amint a fenti (18) preambulumbekezdés ismerteti – nincsen bizonyíték arra, hogy a 2005. évi megállapodás megkötése során Magyarországnak már szándékában állt volna a bányajáradék mértékének későbbi, a többi gazdasági szereplő (mind azok, akik a megállapodás megkötésének időpontjában már a piacon voltak, mind pedig az új piaci belépők) számára hátrányos megemelése. A bányajáradékok mértékének a bányászati törvény 2008. évi módosításában előírt emelésére a világpiaci árak emelkedésével összefüggésben került sor. |
(28) |
Ennélfogva – a fenti (19) preambulumbekezdéssel összhangban – mivel a 2005. évi megállapodás és a 2008. évi módosítás között nem volt időbeli és/vagy funkcionális összefüggés, azok nem értékelhetők egyetlen állami támogatásként. |
3.2. Az értékelés során levont következtetések
(29) |
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a Magyarország által végrehajtott intézkedéssorozat, vagyis a 2005. évi meghosszabbítási megállapodás és a bányászati törvény ezt követő módosítása a MOL vonatkozásában nem volt szelektív jellegű. |
(30) |
Mivel a 2005. évi meghosszabbítási megállapodásból és a bányászati törvény ezt követő módosításából álló intézkedéssorozat nem szelektív jellegű, nincs szükség annak értékelésére, hogy teljesülnek-e az állami támogatás megléte tekintetében az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében előírt feltételek. |
4. KÖVETKEZTETÉS
(31) |
A fentiek fényében az eljárás megindításáról szóló határozat tárgyát képező állítólagos támogatás ismételt értékelése nyomán a Bizottság megállapítja, hogy a MOL javára hozott intézkedés, nevezetesen a 2005. évi megállapodás és a bányászati törvény 2008. évi módosítása, együttesen nem minősül az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen állami támogatásnak, |
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Magyar Állam és a MOL Nyrt. között 2005. december 22-én kötött meghosszabbítási megállapodásban meghatározott, rögzített összegű bányajáradék és a bányászatról szóló 1993. évi XLVIII. törvénynek e megállapodás megkötését követő módosításai együttesen nem minősülnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a MOL-nak nyújtott állami támogatásnak.
2. cikk
Ennek a határozatnak Magyarország a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2015. október 26-án.
a Bizottság részéről
Margrethe VESTAGER
a Bizottság tagja
(1) HL C 74., 2009.3.28., 63. o.
(2) Az 1993. évi XLVIII. törvény a bányászatról.
(3) A koncessziók az úgynevezett – ásványi nyersanyagokban gazdagnak és rendkívül értékesnek tekintett – „zárt területeket” érintik. A koncessziós szerződéseket az illetékes magyar hatóság nyilvános pályázatot követően a pályázat nyerteseinek ítéli oda.
(4) Engedélyt az úgynevezett – ásványi nyersanyagokban szegényebbnek és kevésbé értékesnek ítélt – „nyílt területek” tekintetében adnak ki. Amennyiben a kérelmező a jogszabályokban foglalt követelményeknek eleget tesz, az illetékes nemzeti hatóság nem tagadhatja meg a kitermelési engedély kiadását.
(5) Az emelés a termelésbe 1998. január 1. és 2008. január 1. között bevont mezőkre vonatkozott.
(6) HL C 115., 2008.5.9., 92. o.
(7) Lásd az 1. lábjegyzetet.
(8) A Bizottság 2010. június 9-i 2011/88/EU határozata a MOL Nyrt részére nyújtott C 1/09 (korábbi NN 69/08) számú állami támogatásról (HL L 34., 2011.2.9., 55. o.).
(9) A visszafizetendő összeg 2008 tekintetében 28 444,7 millió HUF-ot és 2009 tekintetében 1 942,1 millió HUF-ot tett ki. 2010-et illetően a már befizetett bányajáradék tekintetében visszafizetendő összeget Magyarországnak kellett volna kiszámítania a 2008-as és 2009-es összegekhez hasonlóan, egészen az intézkedés megszüntetéséig.
(10) A T-499/10. sz., MOL kontra Bizottság ügy (EU:T:2013:592).
(11) A C-15/14 P. sz., Bizottság kontra MOL ügy (EU:C:2015:362).
(12) A C-15/14 P. sz. ügyben hozott ítélet (lásd a fenti 11. lábjegyzetet) 64., 65. és 69. pontja.
(13) A C-15/14 P. sz. ügyben hozott ítélet (lásd a fenti 11. lábjegyzetet) 66. és 69. pontja.
(14) A C-15/14 P. sz. ügyben hozott ítélet (lásd a fenti 11. lábjegyzetet) 92. pontja.
(15) A C-15/14 P. sz. ügyben hozott ítélet (lásd a fenti 11. lábjegyzetet) 96. és 98. pontja.
(16) A C-399/10 P. és C-401/10 Pn. sz., Bouygues és Bouygues Télécom kontra Bizottság és társai ügyben hozott ítélet (EU:C:2013:175) 103. és 104. pontja.