This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0411
Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on France’s 2014 national reform programme and delivering a Council opinion on France’s 2014 stability programme
Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Francuske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilizacije Francuske za 2014.
Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Francuske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilizacije Francuske za 2014.
/* COM/2014/0411 final */
Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Francuske za 2014. i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilizacije Francuske za 2014. /* COM/2014/0411 final - 2014/ () */
Preporuka za PREPORUKU VIJEĆA o nacionalnom programu reformi Francuske za
2014.
i dostavljanju mišljenja Vijeća o programu stabilizacije Francuske za
2014.
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
Europske unije, a posebno njegov članak 121. stavak 2. i članak 148.
stavak 4., uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i
nadzora i koordinacije ekonomskih politika[1],
a posebno njezin članak 5. stavak 2., uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ)
br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o
sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža[2], a posebno njezin
članak 6. stavak 1., uzimajući u obzir preporuku Europske
komisije[3], uzimajući u obzir rezolucije Europskog
parlamenta[4], uzimajući u obzir zaključke
Europskog vijeća, uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
zapošljavanje, uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog
i financijskog odbora, uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
socijalnu zaštitu, uzimajući u obzir mišljenje Odbora za
ekonomsku politiku, budući da: (1)
Europsko vijeće prihvatilo je 26. ožujka 2010.
prijedlog Komisije o pokretanju nove strategije za rast i radna mjesta Europa
2020., temeljene na pojačanom usklađivanju ekonomskih politika, kojom
će se usredotočiti na glavna područja u kojima je potrebno
djelovanje kako bi se potaknuo europski potencijal održivog rasta i
konkurentnosti. (2)
Vijeće je 13. srpnja 2010. na temelju
prijedloga Komisije donijelo preporuku o općim smjernicama za ekonomske politike
država članica i Unije (2010. – 2014.), a 21. listopada 2010. donijelo je
odluku o smjernicama za politike zapošljavanja država članica, koje
zajedno čine „integrirane smjernice”. Države članice pozvane su da
integrirane smjernice uzmu u obzir u nacionalnim ekonomskim politikama i
politikama zapošljavanja. (3)
Predsjednici država i vlada donijeli su 29. lipnja
2012. odluku o Paktu za rast i zapošljavanje, uspostavivši dosljedan okvir za
djelovanje na nacionalnoj razini te na razini EU-a i europodručja koristeći
se svim mogućim sredstvima, instrumentima i politikama. Odlučili su
da je potrebno poduzeti mjere na razini država članica, a posebice su
izrazili potpunu predanost ostvarivanju ciljeva strategije „Europa 2020.” i
provedbi preporuka po državama članicama. (4)
Vijeće je 9. srpnja 2013. donijelo preporuku o
nacionalnom programu reformi Francuske za 2013. i dostavilo mišljenje o
francuskom ažuriranom programu stabilizacije za razdoblje 2012. – 2017. U
skladu s Uredbom (EU) br. 473/2013[5], Komisija
je 15. studenoga 2013. dostavila svoje mišljenje o nacrtu proračunskog
plana Francuske za 2014[6]. (5)
Komisija je 13. studenoga 2013. donijela Godišnji
pregled rasta[7],
čime je označen početak Europskog semestra usklađivanja
ekonomskih politika za 2014. Istog je dana Komisija na temelju Uredbe (EU)
br. 1176/2011 donijela Izvješće o mehanizmu upozoravanja[8], u kojemu Francusku
smatra državom članicom za koju je potrebno provesti detaljno
preispitivanje. (6)
Europsko vijeće podržalo je 20. prosinca 2013.
prioritete za osiguravanje financijske stabilnosti, fiskalne konsolidacije i
mjerâ za poticanje rasta. Pritom je istaknulo potrebu za diferenciranom
fiskalnom konsolidacijom kojom se potiče rast, ponovnom uspostavom
uobičajenih uvjeta kreditiranja gospodarstva, promicanjem rasta i
konkurentnosti, rješavanjem problema nezaposlenosti i socijalnih posljedica
krize te modernizacijom javne uprave. (7)
Na temelju članka 5. Uredbe (EU)
br. 1176/2011. Komisija je 5. ožujka 2014. objavila rezultate svojeg
detaljnog preispitivanja za Francusku[9].
Na temelju analize Komisije moguće je zaključiti da se Francuska i
dalje suočava s makroekonomskim neravnotežama, što zahtijeva posebno
praćenje i odlučno političko djelovanje. Pogoršanje trgovinske
bilance i konkurentnosti te posljedice visoke razine zaduženosti javnog sektora
osobito zahtijevaju stalnu pozornost politike. (8)
Francuska je 7. svibnja 2014. podnijela svoj
nacionalni program reformi za 2014. i svoj program stabilizacije za 2014. Kako
bi se u obzir uzela njihova povezanost, oba su programa istodobno ocijenjena. (9)
Cilj je proračunske strategije utvrđene
programom stabilizacije za 2014. smanjiti prekomjerni deficit do 2015. i
ostvariti srednjoročni cilj do 2017. Programom se potvrđuje prijašnji
srednjoročni cilj uravnoteženog proračuna u strukturnom smislu, koji
je stroži od ciljeva predviđenih u Paktu o stabilnosti i rastu. Programom
se predviđa dovođenje deficita na 3 % BDP-a u 2015., što je
iznad cilja utvrđenog u preporukama Vijeća od 21. lipnja 2013. Stoga
je planirani (ponovno izračunani) godišnji napredak prema ostvarenju
srednjoročnog cilja niži od minimalnog zahtjeva u visini od 0,5 %
BDP-a. Općenito gledajući, proračunska strategija utvrđena
u programu samo je djelomično u skladu sa zahtjevima Pakta o stabilnosti i
rastu. U programu se predviđa da će javni dug doseći vrhunac u
visini od 95,6 % BDP-a u 2014. i 2015., a nakon toga pasti na 91,9 %
u 2017. Makroekonomski scenarij na kojem se temelje proračunska
predviđanja u programu za 2014. vjerodostojan je, a za 2015. blago
optimističan, s predviđenim rastom BDP-a od 1,0 % tekuće
godine i 1,7 % naredne godine, u odnosu na rast od 1,0 % i 1,5 %
koji je predviđen u Komisijinoj proljetnoj prognozi 2014. Neovisno Visoko
vijeće za javne financije („Haut Conseil des finances publiques”) objavilo
je u travnju 2014. mišljenje o makroekonomskom scenariju programa. Komisija je
5. ožujka 2014. preporučila Francuskoj da uloži dodatne napore kako bi
osigurala potpunu usklađenost s preporukama Vijeća u okviru postupka
u slučaju prekomjernog deficita. U programu stabilizacije izložene su
brojne dodatne mjere za 2014., među kojima ukidanje odobrenih sredstava za
ministarstva, koje treba donijeti kao dio dodatnog proračuna, te prvi
učinci plana za uštedu 50 milijardi EUR, koji je najavila vlada. Na toj
osnovi i s obzirom na činjenicu da je fiskalni napor postignut u 2013. bio
viši od očekivanog u vrijeme preporuke Komisije, može se smatrati da
program uglavnom ispunjava uvjete u preporuci Komisije. Mjere fiskalne
konsolidacije nisu dovoljno detaljno opisane za vjerodostojno osiguranje
korekcije stanja prekomjernog deficita do 2015., što potvrđuje i
Komisijina prognoza u kojoj se predviđa da će deficit naredne godine
iznositi 3,4 % BDP-a te da temeljna strukturna prilagodba neće u
velikoj mjeri dostići razinu koju preporučuje Vijeće. Nadalje,
rizici da se vladini ciljevi ne ostvare sve su vjerojatniji. Osobito je još
potrebno donijeti dio dodatnih mjera za 2014. najavljenih u programu, a
predviđeni iznos uštede za 2015. vrlo je ambiciozan. Na temelju Komisijine
prognoze, fiskalni napor tijekom razdoblja 2013. – 2014. zaostaje za 0,2
postotna boda BDP-a u odnosu na (ispravljene) promjene u strukturnom saldu i za
0,1 postotni bod BDP-a u odnosu na mjere koje su ocijenjene potrebnima u
vrijeme preporuke Vijeća. Na osnovi svoje ocjene programa i Komisijine
proljetne prognoze te na temelju Uredbe Vijeća (EZ) br. 1466/97
Vijeće smatra da je potrebno podrobnije određivanje mjera na kojima
se temelji proračunska strategija te daljnji napori za postizanje
usklađenosti s preporukom Vijeća i osiguranje odgovarajućeg puta
prema ostvarenju srednjoročnog cilja. Dodatni napori osobito bi trebali
biti navedeni u nadolazećoj izmjeni zakona o proračunu za 2014. (10)
S obzirom na već visok, a i dalje rastući
javni dug, kao i na činjenicu da je rok za smanjenje prekomjernog deficita
produljen do 2015., još je važnija stroga provedba proračuna za 2014. i
uporno ulaganje velikih napora u konsolidaciju tijekom 2015. Osobito bi porast
javne potrošnje trebao znatno usporiti u usporedbi s prethodnim godinama, u
skladu s namjerama francuske vlade. Stoga je potrebno
podrobnije odrediti strategiju za smanjenje rashoda intenziviranjem tekuće
revizije potrošnje i prema potrebi ponovnim definiranjem područja primjene
državnih mjera. Ne mogu se ostvariti znatne kratkoročne uštede
bez bitnog smanjenja porasta u potrošnji za socijalno osiguranje, koja
predstavlja gotovo polovinu javne potrošnje. To podrazumijeva i
ograničavanje troškova za zdravstvenu skrb i mirovine, primjerice
postavljanjem ambicioznijih ciljeva u pogledu godišnjih rashoda za zdravstvenu
skrb i privremenim zamrzivanjem mirovina i drugih socijalnih naknada, kako je
trenutačno predvidjela vlada. Osim toga, novim bi se
planiranim zakonom o decentralizaciji razne administrativne slojeve u Francuskoj
trebalo pojednostavniti kako bi se uklonilo administrativno preklapanje i
postigle daljnje sinergije, veća učinkovitost i ušteda spajanjem ili
uklanjanjem administrativnih slojeva. Osim što će u tom smislu strukturne
reforme navedene u programu stabilizacije stupiti na snagu tek u
srednjoročnom razdoblju, iako je od donošenja
programa stabilizacije planirani raspored pomaknut unaprijed, one su podložne i znatnim rizicima povezanima s provedbom. Trebalo bi
ojačati i kontrolu nad rashodima lokalne vlasti, uključujući i
ograničenjem godišnjeg porasta prihodâ od poreza lokalne vlasti, uz
istovremeno strogo provođenje planiranog smanjenja bespovratnih sredstava
koje dodjeljuje središnja vlada. Uz potrebu za uštedom u kratkom roku, i dugoročna
održivost javnih financija uzrok je zabrinutosti. Iako se u posljednjih
nekoliko godina javnu potrošnju za zdravstvo uspjelo držati pod nadzorom,
potrebni su dodatni napori za poboljšanje troškovne učinkovitosti
zdravstvenog sustava. Osobito je potrebno dalje provoditi politiku
ograničavanja troškova jer se očekuje znatni srednjoročni i
dugoročni porast rashoda za zdravstvo. Učinkovitost bi trebalo
poboljšati u područjima izdataka za farmaceutske proizvode,
administrativnu potrošnju i bolničku skrb. Konačno, u prosincu 2013.
donesena je mirovinska reforma u cilju osiguranja dugoročne održivosti
sustava. Unatoč tomu mirovinska reforma neće biti dovoljna za eliminaciju deficita sustava, posebice
deficita koji proizlazi iz programa za državne službenike i zaposlenike u trgovačkim
društvima kojima upravlja država. Općenito gledajući, prema
predviđanjima francuskih nadležnih tijela, do 2020. nove mirovinske mjere
samo će prepoloviti ukupni deficit sustava na nekih 0,5 % BDP-a.
Nadalje, opseg prilagodbe podložan je znatnim rizicima jer bi se makroekonomski
scenarij na kojima se temelje ta predviđanja mogao pokazati pretjerano
optimističnim. Novonastali odbor za praćenje mirovina („Comité de
suivi des retraites”) trebao bi osigurati postupnu eliminaciju deficita sustava.
(11)
Francuska je jedna od država članica s
najvišim troškom rada. Visoko porezno opterećenje rada osobito smanjuje
profitabilnost poduzeća. Kako bi podržala troškovnu konkurentnost,
francuska vlada poduzela je niz inicijativa za smanjenje poreznog opterećenja
rada. U prosincu 2012. uveden je povrat poreza za konkurentnost i zapošljavanje
(CICE), koji odgovara smanjenju troškova rada za plaće koje su manje od
iznosa minimalne plaće puta 2,5. Dodatno smanjenje troškova rada u iznosu
od 10 milijardi EUR najavljeno je u siječnju 2014. kao dio „pakta za odgovornost i solidarnost”. Te dvije
mjere iznose 30 milijardi EUR ili 1,5 % BDP-a, što je razmjerno
cjelokupnom porastu korporativnog oporezivanja zabilježenog u razdoblju 2010. –
2013. te će se njima samo polovično popuniti jaz
između Francuske i europodručja u pogledu doprinosa poslodavca za
socijalno osiguranje. Nadalje, poduzeća koja se bave izvozom i koja
obično isplaćuju visoke plaće imat će od CICE-a manje
koristi u odnosu na poduzeća koja se ne bave izvozom,
čime će se učinak mjera na konkurentnost smanjiti. U pakt za
odgovornost i solidarnost uključeno je i smanjenje troškova rada za niske
plaće i za plaće koje su od 1,6 do 3,5 puta više od minimalne
plaće. Potonja mjera, za koju se očekuje da će stupiti na snagu
od 2016., izravnije će utjecati na poduzeća koja se bave izvozom.
Određivanjem plaća u Francuskoj često se narušuju strukture
plaća i ograničavaju sposobnosti poduzeća da prilagode
plaće tijekom gospodarskih padova. Visoko vijeće za financiranje
socijalne zaštite („Haut Conseil du financement de la protection sociale”)
ocijenilo je učinak koji na zaposlenost imaju razni scenariji socijalnih
olakšica, ali se samo djelomično ističe njihov učinak na
kretanje plaća i konkurentnosti. No unatoč opsežnim
oslobođenjima za radnike koji primaju minimalnu plaću, troškovi rada
za minimalnu plaću i dalje su visoki. Zahvaljujući navedenim
oslobođenjima troškovi rada u 2013. bili su ograničeni, što je
pozitivno, no u Francuskoj toj razini minimalne plaće odgovara i kupovna
moć koja je među najvišima u EU-u. Minimalna plaća bi se stoga
trebala nastaviti razvijati na način kojim se podupire konkurentnost i
stvaranje radnih mjesta. U Francuskoj postoji samo nekoliko izuzeća od
zakonske minimalne plaće te bi se moglo uložiti dodatne napore u smanjenje
troškova rada za ranjive skupine. (12)
U nizu međunarodnih poslovnih anketa došlo je
do pogoršanja globalnog položaja Francuske. Unatoč naporima uloženima u
okviru „šoka pojednostavnjenja” pokrenutog u srpnju 2013. u cilju olakšavanja
odnosa između poduzeća i uprave, poslovnu sredinu potrebno je dodatno
poboljšati. Osim toga, brojne mjere u okviru plana pojednostavnjenja još treba
definirati i provesti. Pozornost treba osobito posvetiti propisima Zakona o
radu i računovodstvenim pravilima povezanima s posebnim pragovima za
veličinu kojima se sprečava rast francuskih poduzeća.
Moguće je da su i oni djelomično uzrok zbog kojeg MSP-ovi teško
dostižu veličinu koja im omogućuje da se bave izvozom i budu inovativni.
Inicijativama politike u cilju poticanja privatnih trgovačkih društava da
troše na istraživanje i razvoj i inovacije, osobito poreznim kreditima za
centre za istraživanje i konkurentnost, dosad su postignuti neujednačeni
rezultati. Sve manji udio industrijskog sektora u francuskom privatnom sektoru
znači da će izdvajanja privatnih trgovačkih društava na
istraživanje i razvoj stagnirati unatoč znatnim naporima na razini
poduzeća. Stoga se veliki dio izdvajanja za istraživanje i razvoj i dalje
financira javnim sredstvima, odnosno izravno s pomoću javnih istraživanja
ili neizravno s pomoću subvencija. Učinkovitost postojećih
instrumenata trebalo bi dodatno poboljšati kako bi se privatna poduzeća
potaknulo na povećanje izdataka za istraživanje i razvoj, a privatni
sektor na inovacije. Osobito bi sredstva dodijeljena centrima za konkurentnost
bolje mogla potaknuti učinak razmjera i širenje inovacije. Osim toga,
učinkovitost politike mogla bi se poboljšati i tako da se navedenim
centrima omogući pretvorba u stvarnu mrežu poduzeća s povoljnim
učincima prelijevanja. Konačno, očekuje se da će u 2014.
trošak poreznih kredita za istraživanje porasti na 5,8 milijardi EUR
(gotovo 0,3 % BDP-a). Unatoč znatnom trošku navedene mjere, nije
dostupna ex post ocjena njezine učinkovitosti na istraživanje i
razvoj. (13)
Iako su prepreke u pogledu pravnog oblika, zahtjeva
povezanih s vlasničkom strukturom ili tarifama uklonjeni za određene
profesije (npr. veterinare), za većinu profesija još postoje znatne
prepreke kod pristupa profesiji ili obavljanja profesije (npr. taksisti, sektor
zdravstva, javni bilježnici te općenito gledano pravnička zanimanja).
Načelom ograničena broja (numerus clausus) za pristup brojnim
profesijama (liječnici, ljekarnici, itd.) još se uvijek sprečava
pristup uslugama, što je moguće preispitati bez ugrožavanja kvalitete i
sigurnosti. Još se nije temeljito ocijenilo postoji li potreba, i u kojem
razmjeru, za ograničenjima koja se odnose na regulirane profesije. U
maloprodajnom sektoru na tržišno natjecanje i potrošače štetno utječu
postojeći preopterećujući zahtjevi u postupku izdavanja
odobrenja za otvaranje prodajnih mjesta, koji su osobito posljedica propisa
prostornog planiranja, te zabrana prodaje s gubitkom. U Francuskoj još nisu
donesene konkretne mjere za uklanjanje prepreka ulasku u maloprodajni sektor. U
pogledu distribucije električne struje i plina, regulirane cijene postupno
se ukidaju za kupce koji nisu kućanstvo. Međutim cijene se i dalje
reguliraju za kućanstva i za električnu energiju, određene su
ispod razine troška, dok je pristup alternativnih pružatelja usluga
ograničen. U pogledu energetskih veza, trebali bi se dovršiti tekući
projekti, osobito sa Španjolskom, kako bi se ojačalo energetsku i plinsku povezanost
među susjednim zemljama. U željezničkom sektoru prepreke kod ulaska
na tržište još sprečavaju njegovo učinkovito funkcioniranje.
Francuska svoje domaće tržište željezničkog putničkog prometa
nije otvorila za tržišno natjecanje, osim u pogledu međunarodnih usluga,
gdje se na tržište probio mali broj novih sudionika na tržištu. Pokrenula je
reformu željezničkog sustava kako bi ga učinila financijski
održivijim. U listopadu 2013. predstavljen je nacrt zakona o kojem
trenutačno raspravlja Parlament. Izložene mjere uključuju uspostavu
upravitelja infrastrukture sa sveobuhvatnim ovlastima u okviru vertikalno
integrirane strukture u koju je uključen postojeći operater. Takvom
bi se novom strukturom moglo onemogućiti pristup alternativnih operatera
mreži. (14)
Francuska ima visoko i rastuće ukupno porezno
opterećenje. Udio poreza u BDP-u u 2013. bio je jedan od najviših u EU-u
te je iznosio 45,9 %, a od početka fiskalne konsolidacije u 2010.
porastao je za 3,3 postotna boda. S tim u vezi posebni
odbor („Assises de la fiscalité”) dao je svoj doprinos reformi poreznog sustava.
Dosad nije ostvaren bitan napredak u smanjenju zakonskih stopa poreza na osobni
dohodak i poreza na dobit te povećanju učinkovitosti PDV-a. Umjesto
toga privremena dodatna naknada za velika trgovačka društva produljena je
do 2015., što će dovesti do porasta ukupne zakonske stope poreza na dobit
koja će dosegnuti vrhunac od 38,1 % (zakonska stopa već je sada
jedna od najviših u EU-u te iznosi 33,3 %). Francuska vlada najavila je
postupno smanjenje zakonske stope na 28 % do 2020., ali nisu dostupni
podaci o preciznijem roku navedene mjere. Ograničen napredak u protekloj
je godini ostvaren u smanjenju i racionalizaciji izdataka za poreze na dobit.
Unatoč određenom napretku u području ekoloških poreza (npr.
postupnim uvođenjem poreza na ugljik ili „contribution climat énergie”),
udio ekoloških poreza u BDP-u i dalje je nizak. Osobito, u Francuskoj se
trošarine ne indeksiraju s inflacijom, a neke bitne subvencije koje su štetne
za okoliš poput povlaštene stope trošarine za dizel i dalje postoje. Konačno,
u 2013. nisu poduzete dodatne mjere za rješavanje naklonjenosti zaduživanju u
oporezivanju društava kako bi se spriječio daljnji rast privatne
zaduženosti. (15)
Iako je u Francuskoj poduzet niz mjera politike,
stanje na tržištu rada nastavilo se pogoršavati 2013. te i dalje postoje bitni
izazovi. Nezaposlenost je u 2013.
nastavila rasti dosegavši 10,3 % (u odnosu na 7,5 % u 2008.).
Francusko tržište rada i dalje je segmentirano te bilježi samo ograničen
broj prijelaza s privremenih na stalne ugovore o radu (vjerojatnost zamjene
privremenog sa stalnim radnim mjestom iznosila je samo 10,6 % u 2010., u
odnosu na prosjek EU-a u visini od 25,9 %). Sporazum među profesijama
u pogledu osiguranja zapošljavanja pretočen je u zakon koji je donesen u
srpnju 2013. Iako je navedena reforma znak pozitivna napretka, u ovoj je fazi
njezin učinak još vrlo neujednačen. Posebno se mali broj društava koristio sporazumima na razini društva koji
su omogućeni zakonom radi veće fleksibilnosti u pogledu radnih uvjeta
u slučaju privremenih gospodarskih poteškoća. Međutim broj
stvarnih otpuštanja koja su završila na sudu znatno je smanjen. Unatoč
pregovorima među socijalnim partnerima održanima 2014. u cilju
reformiranja sustava naknada za nezaposlenost, ne očekuje se da će se
novim dogovorom bitno smanjiti deficit sustava. U kumulativnom smislu deficit
sustava naknada za nezaposlenost, koji je iznosio gotovo 1 % BDP-a u
2013., zahtijeva dodatne strukturne mjere kako bi se osigurala njegova
održivost. Osobito neki elementi poput uvjeta za prihvatljivost, degresivnost
naknada s vremenom ili zamjenske stope za radnike s najvišom plaćom samo
su marginalno izmijenjeni nakon posljednjeg sporazuma među socijalnim
partnerima u ožujku 2014. te bi ih trebalo dodatno prilagoditi kako bi se
osigurala prikladnost poticaja na rad. Zahvaljujući uzastopnim
mirovinskim reformama stopa nezaposlenosti radnika u dobi od 55 do 64 godine
tijekom protekle tri godine stalno je rasla. Međutim stopa nezaposlenosti
starijih radnika u Francuskoj (45,6 % u 2012.) i dalje je znatno ispod
prosjeka EU-a (-4.5 postotna boda ispod) te samo 55 % starijih radnika u
Francuskoj odlazi u mirovinu odmah nakon prestanka radnog odnosa (2008. –
2011.). Kao posljedica toga, stopa nezaposlenosti za tu skupinu radnika tijekom
proteklih nekoliko godina znatno je porasla. Stoga je potrebno ojačati
mjere za poboljšanje njihove zapošljivosti uz istovremeno preispitivanje
poticaja za ostanak na radnom mjestu ili povratak na njega za tu skupinu. (16)
Anketa Programa međunarodne procjene
učenika 2013. pokazala je da je u Francuskoj nejednakost u izobrazbi jedna
od najvećih među zemljama OECD-a. U Francuskoj jedna šestina mladih
napušta školovanje i osposobljavanje bez kvalifikacije. To je posebno
zabrinjavajuće s obzirom na to da je potkraj 2013. stopa nezaposlenosti
među mladima iznosila 25,5 %, a rizik nezaposlenosti bio je gotovo
dvaput veći za najmanje kvalificirane mlade ljude. Programi za promicanje
naukovanja morali bi doseći osobito najmanje kvalificirane mlade ljude. Određeni napredak u rješavanju tog pitanja
ostvaren je pokretanjem reforme obveznog obrazovanja u srpnju 2013. i
donošenjem zakona o strukovnom obrazovanju i cjeloživotnom učenju u ožujku
2014. Međutim još je prerano ocijeniti hoće li se navedenim mjerama
učinkovito smanjiti nejednakosti u obrazovnom sustavu, a novi plan za
škole prvog stupnja srednjoškolskog obrazovanja u područjima u nepovoljnom
položaju, najavljen u siječnju 2014., tek se treba provesti. Naposljetku,
prijelaz iz škole na posao jest olakšan, ali se broj naučnika u 2012.
smanjio, dok su programi sve više koristili studentima u višem stupnju
obrazovanja. (17)
Komisija je u okviru europskog semestra provela
sveobuhvatnu analizu francuske gospodarske politike. Ocijenila je program
stabilizacije i nacionalni program reformi. U obzir je uzela njihov značaj
za održivu fiskalnu i socioekonomsku politiku u Francuskoj, ali i poštovanje
pravila i smjernica EU-a zbog potrebe jačanja sveopćeg ekonomskog
upravljanja Europskom unijom pružanjem doprinosa na razini EU-a budućim
nacionalnim odlukama. Komisijine preporuke iz europskog semestra navedene su u
preporukama 1. do 7. u nastavku. (18)
S obzirom na ovu ocjenu Vijeće je analiziralo
francuski program stabilizacije, a njegovo je mišljenje[10] navedeno u preporuci
1. u nastavku. (19)
S obzirom na detaljno preispitivanje Komisije i ovu
ocjenu, Vijeće je analiziralo nacionalni program reformi i program
stabilizacije. Njegove preporuke na temelju članka 6. Uredbe (EU)
br. 1176/2011 navedene su u preporukama 1. do 6. u nastavku. (20)
U okviru europskog semestra Komisija je provela i
analizu gospodarske politike cjelokupnog europodručja. Na temelju te
analize Vijeće je izdalo posebne preporuke za države članice
čija je valuta euro. Francuska bi također trebala osigurati cjelovitu
i pravovremenu provedbu tih preporuka. OVIME PREPORUČUJE Francuskoj da u
razdoblju 2014. – 2015. poduzme mjere kojima je cilj: 1. ojačati
proračunsku strategiju, uključujući dodatnim određivanjem
temeljnih mjera, za godinu 2014. i nakon nje kako bi se do 2015. osiguralo
održivo smanjenje prekomjernog deficita postizanjem strukturne prilagodbe
utvrđene preporukama Vijeća na temelju postupka u slučaju
prekomjernog deficita. Trajno uklanjanje fiskalnih neravnoteža zahtijeva
vjerodostojnu provedbu ambicioznih strukturnih reformi kojima bi se poboljšala
sposobnost prilagodbe te poticali rast i zapošljavanje. Nakon smanjenja
prekomjernog deficita provoditi strukturnu prilagodbu prema ostvarenju srednjoročnog
cilja od najmanje 0,5 % BDP-a svake godine, više u dobrim gospodarskim
uvjetima ili ako je to potrebno kako bi se osigurala usklađenost s
pravilom o dugu i osigurao održivi trend smanjivanja visokog udjela duga
opće države. Uložiti veće napore u postizanje veće
učinkovitosti u svim podsektorima opće države, uključujući
prema potrebi ponovnim određivanjem područja primjene državnih mjera.
Osobito poduzeti mjere za znatno smanjenje porasta u potrošnji za socijalno
osiguranje od 2005., kao što je predviđeno, postavljanjem ambicioznijih
ciljeva u pogledu godišnjih rashoda za zdravstvenu skrb, ograničavanjem
rashoda za mirovine te usmjeravanjem obiteljskih naknada i doplataka za
stanovanje. Odrediti jasne vremenske rokove za tekući postupak
decentralizacije i poduzeti prve korake do prosinca 2014. u cilju otklanjanja
administrativnog dupliciranja, lakšeg spajanja na razini lokalnih vlasti i
razjašnjavanja odgovornosti svake razine lokalne uprave. Uvesti gornju granicu
za godišnje povećanje prihoda od poreza lokalne uprave, uz istovremeno
smanjenje bespovratnih sredstava koje dodjeljuje središnja vlast kako je
predviđeno. Uz potrebnu kratkoročnu uštedu, poduzeti mjere za
rješavanje porasta javnih rashoda za zdravstvo predviđenog u srednjem i
dužem razdoblju, uključujući područje izdataka za farmaceutske
proizvode, te poduzeti dodatne mjere kada i gdje to bude bilo potrebno kako bi
se do 2020. održivo uravnotežio mirovinski sustav, s posebnim naglaskom na
postojeće posebne programe. 2. osigurati održivost smanjenja
troškova rada koji proizlazi iz poreznih kredita za konkurentnost i
zapošljavanje („crédit d’impôt
compétitivité emploi”). Poduzeti mjere kako bi se dodatno smanjili doprinosi
poslodavca za socijalno osiguranje u skladu s obvezama na temelju pakta za
odgovornost i solidarnost, te se pobrinuti za to da taj učinak ne ometaju
druge mjere i da se održi smjer prema ostvarenju trenutačno
predviđenih ciljeva. Dalje ocijeniti gospodarski učinak
oslobođenja od obveze plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje, s
naglaskom na zapošljavanje, kretanje plaća i konkurentnost te prema
potrebi poduzeti odgovarajuće mjere. Dalje smanjiti trošak rada, bez
posljedica za proračun, posebno za donji dio platne ljestvice, i to s
pomoću ciljanih smanjenja doprinosa poslodavca za socijalno osiguranje,
uzimajući u obzir različite programe subvencija za plaće. 3. pojednostavniti
administrativna, fiskalna i računovodstvena pravila društava te poduzeti
konkretne mjere za provedbu vladina tekućeg „plana pojednostavnjenja” do
prosinca 2014. Otkloniti regulatorne prepreke rastu trgovačkih društava,
osobito preispitivanjem propisa u odnosu na kriterije povezane s veličinom
društva kako bi se izbjegao učinak praga. Poduzeti korake u cilju
pojednostavnjenja i poboljšanja učinkovitosti inovacijske politike osobito
ocjenom i, prema potrebi, prilagodbom poreznog kredita za istraživanje („crédit d’impôt recherche”). Osigurati da su
resursi usmjereni na najučinkovitije centre za konkurentnost te i dalje
promicati gospodarski učinak inovacija razvijenih u centrima. 4. ukloniti neopravdana
ograničenja pristupu reguliranim profesijama i obavljanju tih profesija te
smanjiti troškove pristupa profesiji i promicati tržišno natjecanje u pogledu
usluga. Dalje djelovati kako bi se smanjilo regulatorno opterećenje koje
utječe na funkcioniranje maloprodajnog sektora, osobito pojednostavnjenjem
postupka izdavanja dozvola za otvaranje prodajnih mjesta i uklanjanjem zabrane
prodaje s gubitkom. Osigurati da su, uz održavanje uvjeta dostupnosti za
ranjivije skupine, regulirane tarife za plin i električnu energiju za
kućanstva utvrđene na odgovarajućoj razini koja ne ometa tržišno
natjecanje. Ojačati sposobnost povezivanja plinskih i energetskih mreža sa
Španjolskom; osobito, povećati sposobnost plinske povezanosti kako bi se
iberijsko plinsko tržište u potpunosti integriralo s europskim tržištem. U
željezničkom sektoru osigurati neovisnost novog ujedinjenog upravitelja
infrastrukture od postojećeg operatera te djelovati kako bi se do 2019.
domaći prijevoz putnika otvorio tržišnom natjecanju. 5. smanjiti porezno
opterećenje rada i uložiti veće napore u pojednostavnjenje i
povećanje učinkovitosti poreznog sustava. U tu svrhu, počevši od
proračuna za 2015., poduzeti mjere u cilju eliminacije neučinkovitih
rashoda koji se odnose na poreze na osobni dohodak i na dobit trgovačkih
društava na temelju nedavne ocjene i inicijative „Assises de la fiscalité”, uz istovremeno smanjenje zakonskih stopa;
poduzeti dodatne mjere za uklanjanje naklonjenosti zaduživanju u oporezivanju
društava; proširiti poreznu osnovicu, posebice za potrošnju; postupno ukinuti
subvencije koje su štetne za okoliš. 6. poduzeti daljnje mjere za
suzbijanje nefleksibilnosti na tržištu rada, osobito poduzeti mjere za reformu
uvjeta u ugovorima o zadržavanju zaposlenja („accords de maintien de l’emploi”) kako bi se njima više koristila
društva s poteškoćama. U suradnji sa socijalnim partnerima poduzeti
dodatne mjere za reformu sustava naknada za nezaposlenost kako bi se
zajamčila njegova održivost, ali i osiguralo da pruža dovoljan broj
poticaja na povratak na posao. Ojačati savjetovanje i osposobljavanje za
starije radnike te ponovno procijeniti relevantne posebne dogovore u pogledu
naknada za nezaposlenost. 7. nastaviti modernizaciju
strukovnog obrazovanja i osposobljavanja, provoditi reformu obveznog
obrazovanja i dalje djelovati kako bi se smanjile nejednakosti u obrazovanju,
posebice jačanjem mjera u pogledu ranog prekida školovanja. Osigurati da
aktivne politike tržišta rada učinkovito podupiru najranjivije skupine.
Olakšati prijelaz iz škole na posao, posebice jačanjem mjera za daljnji
razvoj naukovanja s posebnim naglaskom na niskokvalificirane radnike. Sastavljeno u Bruxellesu Za
Vijeće Predsjednik [1] SL L 209, 2.8.1997., str. 1. [2] SL L 306, 23.11.2011., str. 25. [3] COM(2014) 411 završna verzija. [4] P7_TA(2014)0128 i P7_TA(2014)0129. [5] SL L 140, 27.5.2013., str. 11. [6] C(2013) 8004 završna verzija. [7] COM(2013) 800 završna verzija. [8] COM(2013) 790 završna verzija. [9] SWD(2014) 81 završna verzija. [10] Na temelju članka 5. stavka 2. Uredbe Vijeća
(EZ) br. 1466/97.