EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0064
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE COUNCIL AND THE EUROPEAN PARLIAMENT on the EU Approach against Wildlife Trafficking
KOMUNIKACIJA KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU o pristupu EU-a suzbijanju krijumčarenja divlje faune i flore
KOMUNIKACIJA KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU o pristupu EU-a suzbijanju krijumčarenja divlje faune i flore
/* COM/2014/064 final */
KOMUNIKACIJA KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU o pristupu EU-a suzbijanju krijumčarenja divlje faune i flore /* COM/2014/064 final */
KOMUNIKACIJA KOMISIJE VIJEĆU I
EUROPSKOM PARLAMENTU o pristupu EU-a suzbijanju krijumčarenja
divlje faune i flore 1. Novo naličje
krijumčarenja divlje faune i flore: dramatična promjena prirode,
razmjera i učinka U svijetu se trenutačno bilježi znatno
povećanje nezakonite prekogranične trgovine divljom faunom i florom
(krijumčarenje divlje faune i flore). To je postalo jedno od najunosnijih
kaznenih djela u svijetu. Krijumčarenje divlje faune i flore nije nova
pojava, ali posljednjih godina znatno su se promijenili razmjer, priroda i
učinci. U nedavnoj rezoluciji UN-a[1]
krijumčarenje divlje faune i flore određeno je kao „ozbiljni oblik
organiziranog kriminala” za koji su odgovorne iste vrste svjetskih skupina
organiziranog kriminala kao i za aktivnosti kao što su krijumčarenje
ljudi, droga i vatrenog oružja. Budući da ih neke paravojne skupine
koriste za financiranje svojih aktivnosti, glavni tajnik UN-a i Vijeće
sigurnosti UN-a utvrdili su da su krivolov i krijumčarenje divlje faune i
flore čimbenici koji potiču nestabilnost u srednjoj Africi te
ugrožavaju mir i sigurnost u regiji.[2] Određeni podaci o opsegu i vrijednosti krijumčarenja divlje faune i flore[3] Procjenjuje se da se u posljednjih deset godina udvostručio broj nezakonito ubijenih afričkih slonova, dok se količina zaplijenjene bjelokosti utrostručila. Krivolovci su u 2012. ubili oko 22 000 slonova. U 2013. zaplijenjeno je više od 40 tona nezakonite bjelokosti. U svim afričkim podregijama populacija afričkog slona koja se procjenjuje na 500 000 jedinki trenutačno je u opadanju. U Južnoj Africi naglo je porastao krivolov nosoroga. U 2013. nezakonito je ulovljeno više od 1000 životinja u usporedbi s njih 13 u 2007. Od 2010. u Južnoj Africi nezakonito je ulovljeno oko 2 500 primjeraka, što čini 80 % cijele populacije afričkih nosoroga. Ako se krivolov u Južnoj Africi nastavi povećavati istom brzinom, njezina populacija nosoroga počet će opadati do 2016. Svjetska populacija tigrova smanjila se sa 100 000 na manje od 3 500 u razdoblju od prije sto godina i danas. 78 % smrti sumatranskih tigrova uzrokovano je krivolovom. Procjenjuje se da preprodajna vrijednost rogova nosoroga iznosi oko 40 000 eura po kilogramu (trenutačna cijena 1 kg zlata iznosi približno 31 000 eura), dok cijene sirove bjelokosti na crnom tržištu dosežu i 620 eura po kilogramu. Tigrove kosti prodaju se i za 900 eura po kilogramu. Procjenjuje se da nezakonita sječa stabala čini i do 30 % svjetske trgovine drvnom građom te da je više od 50 % krčenja tropskih šuma u Srednjoj Africi, Amazoni i jugoistočnoj Aziji uzrokovano nezakonitom sječom stabala. Procjenjuje se da ukupna vrijednost nezakonitog ribolova iznosi približno 10 milijardi eura godišnje, što čini 19 % prijavljenih vrijednosti ulova. Povećanje krijumčarenja divlje faune
i flore uglavnom je uzrokovano velikom i rastućom potražnjom za
proizvodima od divlje faune i flore, prvenstveno u dijelovima Azije,[4] zatim siromaštvom,
slabim upravljanjem, nestabilnošću i kriznim situacijama u ključnim
regijama podrijetla, a tomu pridonose i nedostaci u pogledu provedbe i
nedovoljno odvraćajuće sankcije. Krijumčarenje divljom faunom i florom
teška je prijetnja biološkoj raznolikosti i održivom razvoju.
Krijumčarenje divlje faune i flore posebno utječe na emblemske vrste
poput slonova, nosoroga, velikih čovjekolikih majmuna, tigrova ili morskih
pasa tako da je preživljavanje nekih od tih vrsta u divljini ugroženo. Krivolov
slonova i nosoroga dosegao je najvišu razinu u novijoj povijesti,
ugrožavajući oporavak postignut u posljednja tri desetljeća. No
krijumčarenje divlje faune i flore odnosi se na brojne druge životinjske i
biljne vrste (npr. koralji, gmazovi, ljuskavci, biljke i životinje koje se
koriste u medicinske svrhe) i proizvode (npr. drvo, drveni ugljen i meso
divljih životinja). Zbog širenja bolesti ugroženo je i javno zdravlje jer se
životinje krijumčare bez sanitarne kontrole. Zbog krijumčarenja divlje faune i flore
nekim se od najmarginaliziranijih zajednica na svijetu, uključujući
autohtone zajednice, uskraćuju mogućnosti održivog načina
života. Proizvodi od divlje faune i flore pridonose izravno ili neizravno
gospodarstvu u mnogim razvijenim zemljama i zemljama u razvoju, npr. u okviru
turizma. Države gube važne izvore prihoda zbog nezakonite trgovine divljom
faunom i florom, dok međunarodne kriminalne mreže time ostvaruju korist.
Trgovina divljom faunom i florom čvrsto je povezana s korupcijom i
nezakonitim novčanim tokovima, primjerice pranjem novca, te negativno
utječe na vladavinu prava i dobro upravljanje. Zbog krijumčarenja divlje
faune i flore gube se i ljudski životi. U posljednjih deset godina tijekom
aktivnosti borbe protiv krivolova ubijeno je otprilike 1 000 rendžera. EU je i dalje važno odredišno tržište za
nezakonite proizvode od divlje faune i flore, sa značajnom potražnjom
osobito za vrste koje na crnom tržištu postižu veće cijene. Istodobno su
glavne pomorske i zračne luke u EU-u važna tranzitna čvorišta za
krijumčarenje, posebice između Afrike i Azije. Svake se godine u EU-u
zapljeni oko 2 500 proizvoda od divlje faune i flore.[5] Određene rijetke
vrste ptica, koralja, riba i kornjača krijumčare se iz država
članica EU-a, unutar EU-a ili u treće zemlje. Prema Europolu, uloga skupina organiziranog
kriminala u krijumčarenju divlje faune i flore unutar EU-a sve je veća
zbog mogućnosti ostvarenja velike dobiti, dok je rizik od otkrivanja
nizak, a sankcije blage.[6] Novi razmjer i narav krijumčarenja
divljom faunom i florom privukli su veću političku pažnju,
uključujući i u okviru inicijativa u nekoliko država članica EU-a.[7] Europski parlament
zatražio je da se izradi posebni akcijski plan EU-a.[8] U prosincu 2012. Glavna
skupština UN-a izrazila je duboku zabrinutost. Čelnici zemalja skupine G8,
afrički ministri financija i čelnici zemalja članica
Azijsko-pacifičke gospodarske suradnje (APEC) obvezali su se 2013.
poduzeti mjere u cilju borbe protiv krijumčarenja divlje faune i flore. Cilj je ove Komunikacije usmjeriti pozornost
na hitnost učinkovitijeg rješavanja globalnog problema krijumčarenja
divlje faune i flore. U njoj se uzimaju u obzir i ocjenjuju postojeće
mjere EU-a za potporu borbi protiv krijumčarenja divlje faune i flore na
svjetskoj razini (dio 2.) i unutar EU-a (dio 3.). Naposljetku, njome se
pokreće rasprava o budućem pristupu EU-a krijumčarenju divlje
faune i flore. 2. Globalne mjere suzbijanja
krijumčarenja divlje faune i flore EU podupire niz inicijativa u cilju
jačanja međunarodnih nastojanja za suzbijanje krijumčarenja
divlje faune i flore. 2.1. Reguliranje trgovine Cilj je Konvencije o međunarodnoj trgovini
ugroženim vrstama (CITES) osigurati da se međunarodnom trgovinom ne ugrozi
opstanak oko 35 000 zaštićenih životinjskih i biljnih vrsta. Zemlje
stranke CITES-a dogovorile su u ožujku 2013. niz konkretnih mjera protiv
krivolova i krijumčarenja nizom ugroženih vrsta (npr. slonovi, nosorozi,
tigrovi, tropsko drveće). EU snažno podupire Konvenciju te je imao važnu
ulogu u donošenju tih mjera. U području krijumčarenja drvnom
građom EU je sklopio dvostrane sporazume o dobrovoljnom partnerstvu u
okviru kojih EU podržava partnerske zemlje u jačanju upravljanja
šumarstvom i izgradnji nacionalnog sustava praćenja i provjere
zakonitosti. Akcijski plan EU-a o provedbi zakona, upravljanju i trgovini u
području šumarstva (FLEGT) dopunjen je Uredbom EU-a o drvnoj građi
kako bi se osiguralo da drvo i proizvodi od drva koji se stavljaju na tržište
EU-a imaju zakonito podrijetlo. EU je i glavni predvodnik u suzbijanju
nezakonitog, neprijavljenog i nereguliranog ribolova na međunarodnoj
razini te promiče donošenje sveobuhvatnih tržišnih mjera i mjera kontrole
te konkretnih mjera u okviru regionalnih organizacija za upravljanje
ribarstvom, FAO-a, UN-a i Interpola. EU je osigurao i tehničku pomoć
za više od 50 trećih zemalja u cilju jačanja njihova ispunjenja
međunarodnih obveza u pogledu suzbijanja nezakonitog, neprijavljenog i
nereguliranog ribolova. Ako treće zemlje odbiju suradnju, EU može kao
krajnju mjeru staviti te zemlje na crnu listu te blokirati njihovu trgovinu
proizvodima ribarstva s EU-om. U svim nedavnim sporazumima o slobodnoj
trgovini s trećim zemljama (npr. sa Srednjom Amerikom, Kolumbijom/Peruom,
Singapurom) EU je uključio odredbe kojima je cilj jačanje
učinkovite provedbe višestranih sporazuma o okolišu, kao i odredaba o
trgovini u području šumarstva i ribarstva. EU primjenjuje isti pristup u
pregovorima o sporazumima o slobodnoj trgovini koje trenutačno vodi s npr.
Kanadom, Japanom, Tajlandom, SAD-om i Vijetnamom. Nadalje, ugroženim zemljama
u razvoju koje ratificiraju i provode međunarodne konvencije o održivom
razvoju i dobrom upravljanju, uključujući CITES, EU osigurava dodatne
trgovinske povlastice u okviru posebnog aranžmana o općem sustavu
povlastica. 2.2. Provedba propisa U mnogim zemljama koje su izvorna, tranzitna
ili krajnja tržišta, a pogođena su krivolovom i nezakonitom trgovinom
divljom faunom i florom, nacionalne agencije za provedbu zakona ne raspolažu
dostatnim sredstvima i nisu dovoljno angažirane u provedbi postojećih
propisa. Učinkovita provedba i dalje je ključan izazov, a nezakoniti
trgovački putovi lako se mogu preusmjeriti kako bi se iskoristila slaba
povezanost unutar globalnog lanca provedbe. Kao glavni donator (1,73 milijuna eura)
Međunarodnom konzorciju za borbu protiv kriminala povezanog s divljom
faunom i florom,[9]
Komisija namjerava riješiti neke od tih izazova. Rad konzorcija usmjeren je na
međunarodnu razmjenu informacija i obavještajnih podataka, koordinaciju
nastojanja usmjerenih na provedbu, kao i na jačanje kapaciteta za provedbu
i poštovanje zakona, npr. poticanjem zemalja da koriste analitički
vodič za borbu protiv kriminala u pogledu divlje faune i flore i
šumarstva. 2.3. Potpora međunarodnoj suradnji i
djelovanju EU i sve države
članice stranke su Konvencije UN-a protiv transnacionalnog organiziranog
kriminala, koja može imati važnu ulogu u suzbijanju krijumčarenja divlje
faune i flore jer se krijumčarenje divlje faune i flore smatra ozbiljnim
oblikom organiziranog kriminala, tj. kažnjivo je najvećom kaznom od
najmanje četiri godine zatvora. Sve države članice trenutačno ne
poštuju prag trajanja kazni za krijumčarenje divlje faune i flore. Važan
instrument je i Konvencija UN-a protiv korupcije koju još nije ratificirala
jedna država članica.[10]
Dosada su konkretne i posebne mjere u pogledu krijumčarenja divlje faune i
flore na temelju tih konvencija bile ograničene. Moguća je i daljnja
analiza korisnosti posebnih alata kao npr. dodatnog Protokola Konvenciji UN-a
protiv transnacionalnog organiziranog kriminala. Radna skupina za
financijsko djelovanje, koja utvrđuje norme i ocjenjuje provedbu mjera
protiv pranja novca, uvrstila je u 2012. kaznena djela protiv okoliša na svoj
popis kaznenih djela, važnih za mjere suzbijanja pranja novca.[11] Instrumenti,
kao što su smjernice, za lakšu provedbu te nove preporuke mogli bi biti korisni
za borbu protiv krijumčarenja divlje faune i flore. EU na diplomatskoj razini pitanje
krijumčarenja divlje faune i flore pokušava riješiti izravno s
ključnim zemljama podrijetla i zemljama u kojima postoji potražnja,
uključujući i putem delegacija EU-a. Dosad je međunarodno
djelovanje bilo usmjereno na Afriku. Diplomatskoj strategiji EU-a mogla bi
pridonijeti i bolja suradnja s ključnim zemljama u kojima je potražnja
značajna[12]
i ostalim regijama u kojima je krijumčarenje divlje faune i flore
razvijeno, te dijalozi na visokoj razini i partnerstva na regionalnoj razini,
kao što je bio slučaj suzbijanja nezakonitog, neprijavljenog i
nereguliranog ribolova. U tom su se kontekstu pojavile i druge ideje kao
primjerice bolja suradnja s civilnim društvom i privatnim sektorom te
mogućnost imenovanja posebnog predstavnika ili izaslanika UN-a koji bi
povezivao i pratio različite strane globalnog djelovanja. Nadalje, EU je s trećim zemljama sklopio
niz sporazuma o partnerstvu i suradnji, npr. s Indonezijom, Filipinima,
Vijetnamom, Tajlandom i Singapurom, u kojima se navodi obveza zemalja
potpisnica o suradnji u pogledu pitanja okoliša, uključujući i
izgradnjom kapaciteta za sudjelovanje u višestranim sporazumima o zaštiti
okoliša te za njihovu provedbu. Ti sporazumi sadrže i odredbe o suradnji u
suzbijanju organiziranog kriminala. 2.4. Razvojna suradnja U okviru razvojne suradnje EU se bavi
prijetnjama divljoj fauni i flori usmjeravajući nastojanja prema
očuvanju, izgradnji kapaciteta i provedbi. U skladu s nedavno revidiranom
razvojnom politikom EU-a, EU je upoznat s time da su za rješavanje
krijumčarenja divlje faune i flore potrebne dugoročne mjere kako bi
se osigurali održivi izvori prihoda lokalnim zajednicama jer se sudjelovanje u
nezakonitoj trgovini divljom faunom i florom često može smatrati lakim
načinom ostvarenja prihoda. EU je u posljednjih trideset godina osigurao
više od 500 milijardi eura za očuvanje biološke raznolikosti u Africi, a
vrijednost portfelja tekućih projekata iznosi približno 160 milijuna eura.
No i dalje je znatno potrebno pravilno upravljanje biološkom raznolikosti i
njezino očuvanje u zemljama u razvoju. EU je od 2001. glavni financijski pokrovitelj
programa MIKE[13]
s doprinosom u visini od 12 milijuna eura kojima je obuhvaćena 71 lokacija
u Africi i Aziji. Komisija je u prosincu 2013. odobrila financiranje novog
programa MIKE[14]
u obliku bespovratnih sredstava u iznosu od 12,3 milijuna eura. EU podupire niz nacionalnih i lokalnih
projekata, npr. u okviru akcijskog plana FLEGT i mehanizma REDD+. Nadalje,
velikim brojem projekata koje financira EU, a kojima je cilj smanjenje
korupcije i izgradnja kapaciteta tijela za kazneni progon i sudova podupire se
općenito vladavina prava, koja je ključna za uspješno suzbijanje
krijumčarenja divlje faune i flore. Iako se svim tim inicijativama ostvario
određeni napredak, sinergija između očuvanja, zarađivanja
za život lokalnog stanovništva, provedbe i dobrog upravljanja nije uvijek bila
dovoljno iskorištena. Nadalje, dugoročna održivost niza projekata i dalje
je slaba zbog nedostatnog sudjelovanja i potpore nacionalnih i lokalnih tijela
vlasti (a katkad i stanovništva) te velike ovisnosti o vanjskim izvorima
financiranja. Planiranjem razvojne suradnje EU-a za razdoblje 2014. – 2020. omogućuje
se rješavanje tih nedostataka te se utvrđuje sveobuhvatan pristup
krijumčarenju divlje faune i flore. 3. Mjere EU-a za suzbijanje
krijumčarenja divlje faune i flore 3.1. Uređenje trgovine divljom
faunom i florom Trgovina divljom florom i faunom izvan i
unutar EU-a uređena je nizom sveobuhvatnih propisa, kao što su Uredba o
zaštiti vrsta divlje faune i flore br. 338/97 kojom se provodi CITES u EU-u,
Uredba o drvu i proizvodima od drva br. 995/2010, kojom se zabranjuje
stavljanje na tržište EU-a nezakonito posječenog drva, i Uredba o
nezakonitom, neprijavljenom i nereguliranom ribolovu br. 1005/2008, kojom se
zabranjuje stavljanje na tržište EU-a nezakonito ulovljene ribe. U EU-u se primjenjuje i zakonodavstvo kojim se
zabranjuje nezakonito ubijanje ugroženih vrsta, tj. Direktiva 147/09 o
očuvanju divljih ptica i Direktiva 43/92 o očuvanju prirodnih
staništa i divlje faune i flore. Komisija je donijela akcijski plan o
suzbijanju nezakonitog ubijanja, stupičarenja i trgovine pticama te pomno
prati njegovu provedbu.[15]
Kriminalne mreže u nekim su slučajevima
iskoristile složenost propisa o trgovini divlje faune i flore, posebice
činjenicu da se na iste vrste mogu primjenjivati različiti trgovinski
režimi ovisno o podrijetlu ili vrsti dotičnih proizvoda. Primjer toga je
trgovina lovačkim trofejima na koju se nisu primjenjivala određena
trgovinska ograničenja. EU neprekidno ažurira i po potrebi postrožava
svoje propise kako bi se osiguralo da njegova provedbena tijela provode stroži
nadzor. 3.2. Učinkovita provedba propisa Potrebna je učinkovita provedba propisa u
okviru nacionalnih provedbenih tijela u državama članicama, tj. nadležnih
tijela za zaštitu okoliša i ribolov, poreznih uprava i policije te državnog
odvjetništva i sudova. Kako bi potaknula države članice da
poboljšaju provedbu propisa EU-a o trgovini zaštićenim vrstama na temelju
CITES-a, Komisija je 2007. donijela provedbeni plan EU-a u obliku preporuke.[16] Njime se
utvrđuje niz mjera, kao što su nacionalni akcijski planovi,
odvraćajuće kazne za kaznena djela u pogledu trgovine divljom faunom
i florom te korištenje ocjena rizika i obavještajnih podataka. Te se
neobvezujuće preporuke međutim nisu jednako provodile unutar EU-a te
se nisu bavile pitanjem organiziranog kriminala u pogledu krijumčarenja
divlje faune i flore. Učinkovita provedba otežana je i zbog
ograničenih resursa, nedostatka specijaliziranih jedinica u policiji i
državnom odvjetništvu te različite razine suradnje između tijela
nadležnih za trgovinu divljom faunom i florom i ostalih provedbenih tijela.
Zakonodavstvom o obvezujućim kriterijima za učinkovite inspekcije i
nadzor u državama članicama, kako se zahtijeva na temelju 7. akcijskog
programa EU-a u području okoliša za razdoblje 2014. – 2020.,[17] mogla bi se
unaprijediti provedba propisa EU-a o suzbijanju krijumčarenja divlje faune
i flore, ako se tomu pridoda i davanje većeg prioriteta tom pitanju. Na temelju Direktive 2008/99 o zaštiti okoliša
putem kaznenog prava sve države članice obvezne su osigurati da se
u nacionalnom zakonodavstvu nezakonita trgovina divljom faunom i florom smatra
kaznenim djelom te su obvezne osigurati učinkovite, razmjerne i
odvraćajuće kaznene sankcije. No početna ocjena prenošenja tih
obveza u nacionalno zakonodavstvo pokazala je da u nekoliko država članica
još uvijek postoje propusti koji se trebaju riješiti. Unutar EU-a razlikuju se razine kaznenih
sankcija koje se primjenjuju na krijumčarenje divlje faune i flore. U
nekim državama članicama najstroža kazna podrazumijeva zatvorsku kaznu
kraću od godinu dana. Time ne samo da se ograničava
odvraćajući učinak, već se često sprječava i
uporaba potencijalno važnih instrumenata za prekogranične ili nacionalne
istrage, kao i pravosudna suradnja među državama članicama, npr. na
temelju europskog uhidbenog naloga. 3.3. Izobrazba i izgradnja kapaciteta Za učinkovitu
provedbu potrebne su tehničke vještine i upoznatost s tematikom. Izobrazba
i izgradnja kapaciteta trebaju se primjenjivati na cijeli provedbeni
lanac, uključujući državno odvjetništvo i pravosudna tijela, kako bi
se izbjegao veliki broj slučajeva koji se istražuju, ali za koje se ne
pokreće kazneni postupak, te kako bi se osiguralo da suci priznaju težinu
kaznenih djela. Neke su inicijative poduzete na razini EU-a, primjerice u
okviru Europske visoke policijske škole (Cepol). Planiranjem odgovarajućih
financijskih instrumenata za sljedeće financijsko razdoblje omogućuje
se razmatranje postojećih nedostataka u suzbijanju krijumčarenja divlje
faune i flore. Europske mreže pravnika nadležnih za provedbu
zakona u području okoliša,[18]
poreznih uprava,[19]
državnih odvjetnika i sudaa[20]
imaju važnu ulogu u provedbi propisa o suzbijanju krijumčarenja divlje
faune i flore. Redovito se koriste alati poput EU-TWIX-a, povjerljive baze
podataka za lakšu suradnju i razmjenu obavještajnih podataka među tijelima
za provedbu propisa o suzbijanju krijumčarenja divlje faune i flore.
Međutim, položaj i financiranje tih mreža osigurani su samo
kratkoročno, a dosada je suradnja među njima ograničena. 3.4. Suzbijanje organiziranog kriminala Organizirani kriminal sve je važniji
čimbenik u krijumčarenju divlje faune i flore. Te vrste kaznenih
djela općenito se rješavaju u okviru nekoliko horizontalnih instrumenata
EU-a, kao što su Okvirna odluka o borbi protiv organiziranog kriminala[21] i Okvirna odluka o
oduzimanju i povratu imovine.[22]
Ti instrumenti načelno mogu biti korisni alati za borbu protiv
krijumčarenja divlje faune i flore. Međutim, oni se primjenjuju samo
ako se poštuje prag za određenu sankciju, što trenutačno nije
slučaj za krijumčarenje divlje faune i flore u svim državama
članicama. Za suzbijanje organiziranog krijumčarenja
divlje faune i flore važno je istražiti nezakonite financijske tokove povezane
s organiziranim kriminalom, npr. pranjem novca i poreznom utajom. Direktivom
EU-a 2005/60[23]
predviđaju se preventivne mjere, prvenstveno obveze dužne pažnje
financijskih institucija u pogledu otkrivanja sumnjivih financijskih
transakcija. Izradom posebnih smjernica o značenju „dužne pažnje” u
kontekstu kaznenih djela u području okoliša moglo bi se pomoći u
otkrivanju kaznenih djela pranja novca u tom posebnom kontekstu. Europol je u listopadu 2013. objavio posebnu
ocjenu kaznenih djela protiv okoliša u kojoj je među ostalim naglasak bio
na ugroženim vrstama.[24]
No Europol trenutačno nema posebnu kontaktnu točku koja se bavi
kaznenim djelima protiv okoliša. Europol i Eurojust mogli bi osigurati važnu
pomoć u povezivanju nacionalnih nadležnih tijela u prekograničnim
slučajevima krijumčarenja divlje faune i flore te u pružanju
analitičke i praktične potpore. Zbog toga je potrebno da im
nacionalna provedbena tijela dostave kvalitetne podatke te podnesu zahtjeve za
njihovu pomoć, što dosada u pogledu krijumčarenja divlje faune i
flore često nije bio slučaj. Među usuglašene prioritete EU-a za
razdoblje 2014. – 2017. za suzbijanje
teškog i organiziranog kriminala [25] ne
ubrajaju se kaznena djela protiv okoliša. Srednjoročnom revizijom 2015.
omogućit će se ponovno razmatranje tih prioriteta, uzimajući u
obzir nedavnu ocjenu Europola da su kaznena djela protiv okoliša nova prijetnja
u EU-u, kako bi se osigurali dodatni resursi i veće korištenje prekograničnih mehanizama suradnje. 3.5. Uključivanje civilnog društva Civilno društvo važan je
partner EU-u, a cilj je osigurati da mjere suzbijanja krijumčarenja divlje
faune i flore dopru do svih bitnih dionika. Neke nevladine organizacije imaju
znatno iskustvo u pogledu aktivnosti kao što su kampanje jačanja svijesti,
istrage o navodnom nezakonitom postupanju ili specijalizirane izobrazbe, a
njihove su informacije izrazito korisne javnim tijelima prilikom donošenja
politike i njezine provedbe. EU redovito surađuje s nevladinim
organizacijama u pogledu pitanja koja se odnose na krijumčarenje divlje
faune i flore. 4. Zaključak Radi uređenja trgovine divljom faunom i
florom primjenjuju se sveobuhvatni globalni propisi i propisi EU-a, a EU je u
znatnoj mjeri podržao inicijative za suzbijanje krijumčarenja divlje faune
i flore, kao što su bolje upravljanje zaštićenim područjima,
izgradnja kapaciteta i međunarodna suradnja u provedbi. Međutim,
mjere koje je međunarodna zajednica poduzela posljednjih godina nisu bile
dovoljne da bi se spriječio porast krijumčarenja divlje faune i
flore, koji je potaknut rastućom potražnjom te siromaštvom i slabim
upravljanjem u državama podrijetla. Glavni problem jest u tome da u pogledu
učinkovite provedbe postojećih propisa i dalje postoje značajne
nejednakosti na svjetskoj razini i na razini EU-a. To je često povezano s
činjenicom da se tom pitanju ne daje značajan politički
prioritet, zatim nedovoljnim resursima na nacionalnoj razini te neupoznatosti s
težinom problema. Još jedna ključna slabost postojećih
politika odnosi se na to da se nedovoljno uzima u obzir činjenica da je za
rješavanje problema organiziranog kriminala potrebno uključiti
različite sudionike i instrumente. Nadalje, tek je nedavno postalo
očigledno da krijumčarenje divlje faune i flore utječe na mir i
sigurnost te se zbog toga dosada tomu nije posvećivala dovoljna pažnja u
okviru odgovora EU-a na krize i preventivnoj vanjskoj i sigurnosnoj politici. Međunarodna zajednica nedavno je
prepoznala važnost problema u pogledu potražnje, posebice u okviru CITES-a, no
u tom je pogledu poduzet neznatan broj konkretnih mjera. Ukratko rečeno, zasad nedostaje
usklađen i sveobuhvatan pristup krijumčarenju divlje faune i flore,
koji bi se bavio i aspektima ponude i potražnje, te kojima bi se svi bitni
sudionici uključili u različita područja politike. Komisija stoga poziva dionike da pridonesu
raspravi o boljem rješavanju ključnih izazova te ulozi EU-a u budućem
pristupu suzbijanja krijumčarenja divlje faune i flore. Komisija poziva
da se podnesu pismeni komentari[26]
u vezi sa sljedećim pitanjima:
Je li postojeći politički i
zakonodavni okvir EU-a dostatan za suzbijanje krijumčarenja divlje
faune i flore?
Treba li EU unaprijediti svoj pristup
krijumčarenju divlje faune i flore izradom novog akcijskog plana
EU-a, kako je to zatražio Europski parlament?
Na koji bi način EU mogao poboljšati politički angažman
na svim razinama za suzbijanje krijumčarenja divlje faune i flore?
Koji bi diplomatski alati bili najbolji za usklađenost
različitih međunarodnih inicijativa?
Na koje se alate na međunarodnoj razini EU treba
usredotočiti kako bi se unaprijedila provedba suzbijanja
krijumčarenja divlje faune i flore i ojačalo upravljanje?
Koji su najprikladniji instrumenti djelovanja EU-a u pogledu
rješavanja međunarodne potražnje i potražnje unutar EU-a za
nezakonitim proizvodima od divlje faune i flore? Koju bi ulogu u tome
mogli imati civilno društvo i privatni sektor?
Na koji način EU može najbolje pridonijeti rješavanju
utjecaja krijumčarenja divlje faune i flore na mir i sigurnost?
Na koji se način instrumentima EU-a za suradnju može bolje
pridonijeti jačanju kapaciteta zemalja u razvoju za očuvanje
divlje faune i flore te mjerama suzbijanja krijumčarenja divlje faune
i flore?
Koje bi se mjere mogle poduzeti u EU-u za poboljšanje podataka o
kriminalu povezanom s divljom faunom i florom kako bi se osiguralo
učinkovitije donošenje politika?
Koje bi mjere nadležna tijela za zaštitu okoliša, policija, carina
i državna odvjetništva u državama članicama mogli poduzeti u cilju
jačanja provedbe suzbijanja krijumčarenja divlje faune i flore
te jačanja suradnje među tim tijelima? Kako bi se mogla
podići svijest pravosudnih tijela?
Kako bi se postojeći instrumenti za
suzbijanje organiziranog kriminala na razini EU-a i država članica
mogli bolje iskoristiti za suzbijanje krijumčarenja divlje faune i
flore? Koje bi se dodatne mjere trebale predvidjeti, npr. u pogledu
sankcija? Kako tomu mogu pridonijeti Europol i Eurojust?
[1] Donijela ju je UN-ova Komisija za sprečavanje
kriminala i kazneno pravosuđe, a prihvatilo ju je Gospodarsko i socijalno
vijeće UN-a [2] Izvješće Glavnog tajnika UN-a od 20. svibnja 2013.,
S/2013/297, Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 2121 (2013). [3] Kao i u slučaju svih nezakonitih aktivnosti, vrlo
je teško procijeniti opseg i vrijednost krijumčarenja divlje faune i
flore. Stvarne brojke vjerojatno su puno veće jer su u većini
zemalja sredstva koja su trenutačno dostupna za suzbijanje tog kaznenog
djela ograničena. [4] Kina je primjerice glavni krajnji korisnik bjelokosti, a
Vijetnam rogova nosoroga. [5] Nezakonita trgovina divljom faunom i florom i
Europska unija: analiza podataka o zapljeni iz baze podataka EU-TWIX za
razdoblje 2007. – 2011. Izvješće pripremljeno za Europsku
komisiju. [6] Europol: Ocjena teških i organiziranih prijetnji za
2011., 2012. i 2013. [7] Njemačka je zajedno s Gabonom organizirala sporedno
događanje na visokoj razini tijekom ministarskog tjedna Glavne skupštine u
rujnu 2013. Francuska je organizirala okrugli stol povodom sastanka na vrhu
šefova država i vlada o miru i sigurnosti u Africi 5. prosinca 2013. Ujedinjena
Kraljevina je 13. veljače 2014. domaćin konferencije na visokoj
razini o nezakonitoj trgovini divljom faunom i florom. [8] Rezolucija Europskog parlamenta od 15. siječnja
2014. (2013/2747(RSP)). [9] Međunarodni konzorcij za borbu protiv kriminala
povezanog s divljom faunom i florom uključuje CITES, Interpol, UNODC,
Svjetsku banku i Svjetsku trgovinsku organizaciju. [10] Njemačka [11] Međunarodni standardi za sprječavanje pranja
novca i financiranje terorizma te širenja koje je FATF donio 2012. http://www.fatf-gafi.org/media/fatf/documents/recommendations/pdfs/FATF_Recommendations.pdf [12] Primjer tog pristupa je nedavni sporazum koji su potpisali
povjerenik Potočnik i kineski ministar zaštite okoliša Zhou Sengxian o
zajedničkim nastojanjima za suzbijanje krijumčarenja divlje faune i
flore. [13] Praćenje nezakonitog ubijanja slonova [14] Smanjivanje nezakonitog ubijanja slonova i ostalih
ugroženih vrsta [15] www.ec.europa.eu/environment/nature/conservation/wildbirds/docs/Roadmap%20illegal%20killing.pdf [16] SL od 20. lipnja 2007., L 159/45. [17] SL od 28. prosinca 2013., L 354/171. [18] npr. Provedbena skupina za trgovinu divlje faune i
flore i EnviCrimeNet. [19] Stručna skupina za carinske mjere u cilju zaštite
zdravlja, kulturnog naslijeđa, okoliša i prirode (stručna skupina
PARCS). [20] Europska mreža državnih
odvjetnika u području okoliša; Europski forum sudaa u području
okoliša. [21] Okvirna odluka 2008/841/PUP o
borbi protiv organiziranog kriminala. [22] Okvirna odluka 2005/212/PUP o oduzimanju
novca, predmeta i imovine stečenih kaznenim djelom,
koja se trenutačno revidira. [23] Direktiva EU-a 2005/60 o sprečavanju korištenja
financijskog sustava u svrhu pranja novca i financiranja terorizma, koja se
trenutačno revidira. [24] Europol: Ocjena prijetnji kaznenih djela protiv okoliša za
2013. [25] www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/jha/137401.pdf. [26] Poslati do 10. travnja 2014. na: to env-eu-against-wildlife-trafficking@ec.europa.eu.