EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52023XC01504
Commission Notice on the guidelines on the prevention, control and eradication of African swine fever in the Union (ASF guidelines)
Komission Tiedonanto afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä unionissa koskevista suuntaviivoista
Komission Tiedonanto afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä unionissa koskevista suuntaviivoista
C/2023/7855
EUVL C, C/2023/1504, 18.12.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/C/2023/1504/oj (BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
![]() |
virallinen lehti |
FI Sarjan C |
C/2023/1504 |
18.12.2023 |
KOMISSION TIEDONANTO
afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä unionissa koskevista suuntaviivoista
(C/2023/1504)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
Sisällysluettelo
LYHENTEET | 3 |
MÄÄRITELMÄT | 3 |
JOHDANTO | 4 |
I. |
KESKEINEN AFRIKKALAISTA SIKARUTTOA KOSKEVA EU:N LAINSÄÄDÄNTÖ | 4 |
II. |
PIDETTÄVÄT SIKAELÄIMET | 5 |
1. |
Yleistä | 5 |
2. |
Lisätoimenpiteet pidettävissä sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi | 5 |
2.1. |
Tiedotus | 6 |
2.2. |
Bioturvaamistoimenpiteet | 6 |
2.3. |
Sikaeläinten pitäminen ulkona rajoitusvyöhykkeillä II ja III | 6 |
2.4. |
Virkaeläinlääkärien säännölliset käynnit9 | 6 |
2.5. |
Rehua koskeva riskinarviointi | 6 |
2.6. |
Näytteenotto ja testaus | 7 |
III. |
LUONNONVARAISET SIKAELÄIMET | 7 |
1. |
Yleistä | 7 |
2. |
Lisätoimenpiteet luonnonvaraisissa sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi | 8 |
2.1. |
Syötitys | 8 |
2.2. |
Bioturvaamistoimenpiteet alueilla, joilla tautia esiintyy, ja metsästyksen aikana | 8 |
2.3. |
Keskeisten tietojen kerääminen | 9 |
2.4. |
Yhteistyö | 9 |
2.5. |
Valikoiva teurastus | 9 |
2.6. |
”Valkoisten vyöhykkeiden” perustaminen | 9 |
2.7. |
Aitaaminen | 9 |
2.8. |
Metsästys | 10 |
2.9. |
Passiivinen seuranta, johon sisältyvät kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten etsintä ja ruhojen käsittely | 10 |
2.10. |
Rajoitettu pääsy tartuntavyöhykkeille | 10 |
2.11. |
Pitkäaikaista ruokintaa koskevat rajoitukset | 10 |
2.12. |
Näytteenotto ja testaus | 11 |
2.13. |
Ansapyynti | 11 |
3. |
Toimenpiteiden soveltaminen eri alueilla tai rajoitusvyöhykkeillä | 11 |
3.1. |
Toimenpiteet, joita voidaan toteuttaa alueilla, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa ja jotka eivät rajoitu rajoitusvyöhykkeisiin | 11 |
3.2. |
Toimenpiteet, joita voidaan toteuttaa alueilla, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa (ml. rajoitusvyöhyke I) ja jotka rajoittuvat afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteissä I ja II lueteltuihin rajoitusvyöhykkeisiin | 12 |
3.3. |
Toimenpiteet, joita uusilla tartuntavyöhykkeillä voidaan toteuttaa afrikkalaisen sikaruton hävittämiseksi | 12 |
3.4. |
Toimenpiteet, joita laajoilla tartuntavyöhykkeillä voidaan toteuttaa afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi | 14 |
IV. |
Afrikkalaisen sikaruton vuoksi tehtävää EU:n maantieteellistä aluejakoa koskevat periaatteet ja kriteerit | 14 |
LIITTEET
Liite I – |
Jäsenvaltioiden tiedotuskampanjoissakorostettavat keskeiset viestit | 18 |
Liite II – |
Metsästäjiltä ja sekä kaikilta luonnonvaraisten sikaeläinten ruhoja etsiviltä ja käsitteleviltä työntekijöiltä edellytettävä bioturvaamistoimenpiteet | 21 |
Liite III – |
Luonnonvaraisten sikaeläinten näytteenotto ja luonnonvaraisten sikaeläinten ruhojen poistaminen asianomaisissa jäsenvaltioissa | 22 |
Liite IV – |
Yhteenveto III luvussa esitetyistä luonnonvaraisiin sikaeläimiin liittyvistä suosituksista | 23 |
LYHENTEET
Ab, vasta-aineet |
Vasta-aineet |
AHL, eläinterveyssäännöstö |
Asetus (EU) 2016/429 |
ASF |
afrikkalainen sikarutto |
ASF-suuntaviivat |
afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä unionissa koskevat suuntaviivat |
ASFV, afrikkalainen sikaruttovirus |
afrikkalainen sikaruttovirus |
ASF-asetus |
afrikkalaista sikaruttoa koskevista erityisistä taudintorjuntatoimenpiteistä ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2021/605 kumoamisesta annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2023/594 (1) |
EFSA |
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen |
ELISA |
entsyymivälitteinen immunosorbenttimääritys |
EU |
Euroopan unioni |
EURL |
afrikkalaista sikaruttoa käsittelevä EU:n vertailulaboratorio (2) |
EUVET |
EU:n eläinlääkinnällinen kriisiryhmä (3) |
FAO |
Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö |
GF-TADs |
rajojen yli kulkeutuvien eläintautien torjuntaa käsittelevä maailmanlaajuinen ohjauskomitea (Global Framework for the Progressive Control of Transboundary Animal Diseases) |
IPT |
immunoperoksidaasitesti |
NAP:t |
afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen 56 artiklassa ja liitteessä IV säädetyt luonnonvaraisia sikaeläimiä koskevat kansalliset toimintasuunnitelmat afrikkalaisen sikaruton leviämisen estämiseksi unionissa |
WOAH |
Maailman eläintautijärjestö |
PAFF |
pysyvä kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitea |
PCR |
polymeraasiketjureaktio |
SGE on ASF, afrikkalaista sikaruttoa käsittelevä pysyvä asiantuntijaryhmä |
afrikkalaista sikaruttoa käsittelevä pysyvä asiantuntijaryhmä |
MÄÄRITELMÄT
Näissä suuntaviivoissa käytetään seuraavia määritelmiä:
Syötityksellä tarkoitetaan käytäntöä, jossa luonnonvaraisia sikaeläimiä houkutellaan pienellä rehumäärällä (esim. maissilla) tai muilla houkutteilla tietylle alueelle (määrätty alue, jolle sijoitetaan rehua tai muita houkutteita), jolla ne voidaan metsästää tai ottaa kiinni.
Valikoivalla teurastuksella tarkoitetaan luonnonvaraisten sikaeläinten lopettamista, jotta ruho voidaan hävittää ilman käsittelyä.
Ansapyynnillä tarkoitetaan luonnonvaraisten sikaeläinten pyydystämistä ansoilla.
Luonnonvaraisten sikaeläinten pitkäaikaisella ruokinnalla tarkoitetaan käytäntöä, jossa luonnonvaraisille sikaeläimille syötetään rehua pitkäkestoisesti tietyllä alueella, jotta kyseisten eläinten populaatio selviytyisi tai kasvaisi keinotekoisesti.
JOHDANTO
Afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä unionissa koskevat suuntaviivat, jäljempänä ’afrikkalaista sikaruttoa koskevat suuntaviivat’, ovat komission ja jäsenvaltioiden laatimia, eivätkä ne vaikuta sovellettavaan unionin lainsäädäntöön. Ainoastaan Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa sitovia tulkintoja unionin lainsäädännöstä. |
Tässä asiakirjassa on tarkoitus antaa jäsenvaltioille ja/tai sidosryhmille ohjeita saatavilla olevista afrikkalaisen sikaruton ehkäisy-, torjunta- ja hävittämiskeinoista, jotta kyseisen taudin epidemiologiseen tilanteeseen voidaan reagoida EU:ssa ja koko maailmassa.
Näihin afrikkalaista sikaruttoa koskeviin suuntaviivoihin viitataan afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa (ASF-asetus):
— |
johdanto-osan viides kappale (afrikkalaisen sikaruton vuoksi tehtävää EU:n maantieteellistä aluejakoa koskevat periaatteet ja kriteerit) |
— |
59 artiklan 3 kohdan b alakohta (afrikkalaista sikaruttoa koskevat kaikkien jäsenvaltioiden erityiset tiedotusvelvollisuudet) |
— |
liitteessä IV oleva c alakohta (vähimmäisvaatimukset luonnonvaraisia sikaeläimiä koskeville kansallisille toimintasuunnitelmille afrikkalaisen sikaruton leviämisen estämiseksi unionissa). |
Afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa
— |
annetaan tietoa voimassa olevista EU:n oikeussäännöistä |
— |
esitellään ja edistetään afrikkalaisen sikaruton hallintaa koskevia parhaita käytäntöjä |
— |
annetaan neuvoja unionissa toteutettavista afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä koskevista erityistoimenpiteistä (joista ei säädetä EU:n lainsäädännössä) |
— |
vahvistetaan afrikkalaisen sikaruton vuoksi tehtävää EU:n maantieteellistä aluejakoa koskevat periaatteet ja kriteerit. |
Afrikkalaista sikaruttoa koskevat suuntaviivat voidaan tarvittaessa sovittaa jäsenvaltioiden tai alueiden tarpeisiin, jotta voidaan käsitellä kunkin jäsenvaltion suorittamissa riskinarvioinneissa (4) määriteltyjä eritasoisia riskejä ja ottaa huomioon toimivaltaisten eläinlääkintäviranomaisten ja muiden viranomaisten rakenne, kansallinen lainsäädäntö sekä muut kansallisen tai paikallisen tason erityispiirteet.
Afrikkalaista sikaruttoa koskevien suuntaviivojen laadinta ja ajan tasalla pitäminen perustuvat
— |
kansainvälisiin standardeihin (5) |
— |
(ensisijaisesti EFSAn (6) esittämiin) tieteellisiin arviointeihin |
— |
jäsenvaltioiden ja muiden valtioiden parhaisiin käytäntöihin ja kokemuksiin sekä EUVETin missioihin ja suosituksiin |
— |
muihin merkityksellisiin tietoihin. |
I. KESKEINEN AFRIKKALAISTA SIKARUTTOA KOSKEVA EU:N LAINSÄÄDÄNTÖ
Merkityksellisin afrikkalaisen sikaruton ehkäisyä, torjuntaa ja hävittämistä koskeva unionin lainsäädäntö on koottu seuraavaan taulukkoon:
Nro |
Nimike |
Säädöksen päätavoite |
Huomautuksia |
1. |
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2016/429 (7), annettu 9 päivänä maaliskuuta 2016, tarttuvista eläintaudeista sekä tiettyjen eläinterveyttä koskevien säädösten muuttamisesta ja kumoamisesta (”eläinterveyssäännöstö”) |
Unionissa otetaan käyttöön eläinten terveyttä koskeva horisontaalinen säädöskehys. |
”Eläinterveyssäännöstö” Linkki komission verkkosivustolla oleviin lisätietoihin: https://ec.europa.eu/food/animals/health/regulation_fi Komissio on antanut useita delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä (8), jotta uusia sääntöjä voidaan soveltaa. |
2. |
Komission delegoitu asetus (EU) 2020/687 (9), annettu 17 päivänä joulukuuta 2019, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/429 täydentämisestä tiettyjen luetteloitujen tautien ehkäisemistä ja torjuntaa koskevien sääntöjen osalta |
Asetuksessa säädetään virallisen tautiepäilyn tai -vahvistuksen yhteydessä toteutettavista toimenpiteistä, rajoitusvyöhykkeiden (suoja-/valvontavyöhykkeiden) ja tartuntavyöhykkeiden perustamisesta, kielloista sekä tällaisilta alueilta pois suuntautuvia luvan saaneita siirtoja koskevista edellytyksistä. |
Taudin ehkäisyä ja torjuntaa koskevat täydentävät säännöt Linkki komission verkkosivustolla oleviin lisätietoihin: https://ec.europa.eu/food/animals/animal-diseases/diseases-and-control-measures_fi |
3. |
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2023/594 (10), annettu 16 päivänä maaliskuuta 2023, afrikkalaista sikaruttoa koskevista erityisistä taudintorjuntatoimenpiteistä ja täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2021/605 kumoamisesta |
Asetuksessa säädetään afrikkalaista sikaruttoa koskevista erityisistä taudintorjuntatoimenpiteistä (afrikkalaista sikaruttoa koskevat EU:n vyöhykejakotoimenpiteet), esitetään unionin tason luettelo rajoitusvyöhykkeistä I, II ja III (liite I) ja rajoitusvyöhykkeistä, jotka koostuvat suoja- ja valvontavyöhykkeistä, ja tartuntavyöhykkeistä (liite II) sekä säädetään tiettyjä pitopaikkoja koskevista yhdenmukaistetuista bioturvaamistoimenpiteistä (liite III) ja vähimmäisvaatimuksista, joita sovelletaan afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen 56 artiklassa ja liitteessä IV säädettyihin luonnonvaraisia sikaeläimiä koskeviin kansallisiin toimintasuunnitelmiin afrikkalaisen sikaruton leviämisen estämiseksi unionissa, jäljempänä ’kansalliset toimintasuunnitelmat’ (liite IV). |
Afrikkalaista sikaruttoa koskevat erityiset torjuntatoimenpiteet (afrikkalaista sikaruttoa koskevat unionin vyöhykejakotoimenpiteet) Linkki komission verkkosivustolla oleviin lisätietoihin: https://ec.europa.eu/food/animals/animal-diseases/control-measures/asf_fi |
II. PIDETTÄVÄT SIKAELÄIMET
1. Yleistä
Toimenpiteistä, jotka on toteutettava pidettävissä sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi, säädetään I jaksossa mainitussa EU:n lainsäädännössä.
2. Lisätoimenpiteet pidettävissä sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi
Afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa annetaan ohjeita siitä, miten pidettävissä sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisy-, torjunta- ja hävittämistoimenpiteiden täytäntöönpanoa voidaan parantaa, ja nämä ohjeet on otettava tarvittaessa huomioon.
2.1. Tiedotus
Eläinterveyssäännöstössä säädettyjen yleisten velvollisuuksien lisäksi afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa säädetään seuraavista erityisvelvollisuuksista:
— |
asianomaisten jäsenvaltioiden erityiset tiedotus- ja koulutusvelvollisuudet (afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen 57 ja 58 artikla) |
— |
kaikkien jäsenvaltioiden erityiset tiedotusvelvollisuudet (afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen 59 artikla). |
Suuntaviivojen liitteessä I käsitellään eri kohdeyleisöille sovitettuja keskeisiä viestejä ja viestintästrategioita. Ne voivat muodostaa lähtökohdan kaikkien jäsenvaltioiden kansallisille tiedotuskampanjoille.
Eri maissa käytettäviä afrikkalaista sikaruttoa koskevia viestintämateriaaleja on saatavilla myös afrikkalaista sikaruttoa Euroopassa käsittelevän pysyvän asiantuntijaryhmän verkkosivustolla (11) (GF-TADs-aloite).
2.2. Bioturvaamistoimenpiteet
Asetuksessa (EU) 2016/429 säädetään bioturvaamisen yleisestä käsitteestä ja määritelmästä, ja se sisältää tiettyjä bioturvaamiseen liittyviä horisontaalisia säännöksiä (12).
Afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa ja liitteessä III säädetään asianomaisissa jäsenvaltioissa rajoitusvyöhykkeillä I, II ja III sijaitseviin pidettävien sikaeläinten pitopaikkoihin sovellettavista tehostetuista bioturvaamistoimenpiteistä, jotka on toteutettava, kun on kyse tiettyjen lähetysten siirroista, joihin toimivaltainen viranomainen on antanut luvan afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen mukaisesti.
Afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteessä III säädettyjä bioturvaamistoimenpiteitä olisi edistettävä kaikissa jäsenvaltioissa, ja niitä voidaan soveltaa myös muihin pidettävien sikaeläinten pitopaikkoihin (joilla ei ole kyseisen asetuksen mukaisia velvollisuuksia) (paitsi tarvittaessa teurastamoihin) afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi.
2.3. Sikaeläinten pitäminen ulkona rajoitusvyöhykkeillä II ja III
Afrikkalaisen sikaruttoviruksen tartuntariskin vuoksi suositellaan, että sikaeläinten pitämistä ulkona rajoitetaan ainakin rajoitusvyöhykkeillä II ja III. Toimivaltaisen viranomaisen suorittaman riskinarvioinnin perusteella toimivaltainen viranomainen voi päättää sikaeläinten pitämisestä ulkona rajoitusvyöhykkeillä II ja III tapauskohtaisesti (13) seuraavien seikkojen perusteella:
— |
asianmukaiset bioturvaamistoimenpiteet (esim. kaksinkertainen aita tai yksinkertainen kiinteä aita) |
— |
riippumattomien ja objektiivisten bioturvaamista koskevien arviointien säännöllinen täytäntöönpano tiloilla tai muissa pitopaikoissa (esim. suljetuissa pitopaikoissa, ml. eläintarhat) käyttämällä kattavia, vakiintuneiden ohjeiden mukaisia menetelmiä |
— |
tarvittaessa ulkosikatilojen mahdollinen arviointi tai hyväksyminen niiden bioturvallisuusriskin perusteella toimivaltaisten viranomaisten hallinnoimassa virallisessa järjestelmässä. |
2.4. Virkaeläinlääkärien säännölliset käynnit
Afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen 16 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään säännöllisten käyntien tiheydestä pitopaikoissa, joilta tiettyjen lähetysten siirrot rajoitusvyöhykkeillä ja niiden ulkopuolelle ovat sallittuja. Virkaeläinlääkärien olisi käytävä säännöllisesti myös pitopaikoissa, joissa sikaeläimiä pidetään ainoastaan omaa kulutusta varten, asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suorittaman afrikkalaiseen sikaruttoon keskittyvän riskinarvioinnin perusteella ja asiaa koskevan EU:n lainsäädännön mukaisesti.
2.5. Rehua koskeva riskinarviointi
Rehua pidetään pienempänä riskinä (14) kuin useita muita tartuntareittejä (esim. kosketuksissa oleminen tartunnan saaneisiin eläviin eläimiin ja ruokinta elintarvikejätteellä). EFSA on määrittänyt joitakin rehutyyppejä, joiden kautta afrikkalainen sikarutto voi levitä sikojen pitopaikkaan etenkin alueilla, joilla luonnonvaraisilla sikaeläimillä esiintyy tartuntoja, mutta muut riskireitit, kuten elävien kotieläiminä pidettävien sikojen siirtäminen, sikaeläinperäisistä tuotteista koostuvan elintarvikejätteen syöttäminen tai luonnonvaraisten sikaeläinten ja pidettävien sikaeläinten välisten kontaktien salliminen, edellyttävät riskinhallintaa todennäköisemmin.
Paikallisesti tuotettu heinä, olki tai vilja, joka on kerätty alueelta, jolla luonnonvaraisilla sikaeläimillä esiintyy afrikkalaista sikaruttoa, samanlaiselta alueelta peräisin olevien maatalousvälineiden käyttö tai tuorerehun antaminen sioille on määritelty kotieläiminä pidettävien sikojen mahdollisiksi afrikkalaisen sikaruton tartunnan lähteiksi etenkin pitopaikoissa, joissa sikaeläimiä pidetään omaa kulutusta varten.
Rehualan toimijoiden olisi otettava asianmukaisesti käyttöön tehokkaita jäljitettävyysjärjestelmiä ja bioturvaamistoimenpiteitä, joilla varmistetaan rehujen ainesosien turvalliset toimitukset, jotta voidaan torjua afrikkalaisen sikaruttoviruksen tarttumiseen liittyviä riskejä.
Afrikkalaisen sikaruton esiintymisalueilta peräisin olevien rehutuotteiden ja virike- tai kuivikemateriaalien varastoinnilla (yli 0 oC:n lämpötilassa) ennen käyttöä voidaan tarvittaessa heikentää afrikkalaisen sikaruttoviruksen selviytymismahdollisuuksia matriisissa. Erityistilanteissa toimivaltaisen viranomaisen olisi harkittava asiaankuuluvia desinfiointi- ja varastointiprosesseja (esim. varastointiaika, käsittely ja lämpötila), jotka vähentävät mahdollista viruksen aiheuttamaa saastumista rehussa, jota siirretään afrikkalaisen sikaruton esiintymisalueilta alueille, joilla ei esiinny tartuntoja.
Jos paikallisesti korjatun viljan, nurmen ja oljen katsotaan aiheuttavan riskin (asianomaisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen suorittaman riskinarvioinnin perusteella) vallitsevissa paikallisissa olosuhteissa (etenkin pitopaikoissa, joissa sikaeläimiä pidetään omaa kulutusta varten), toimivaltaisen viranomaisen olisi harkittava seuraavia toimenpiteitä:
a) |
Kielletään pidettävien sikaeläinten ruokkiminen tuoreella ruoholla tai viljalla (15), ellei sitä ole käsitelty afrikkalaisen sikaruttoviruksen inaktivoimiseksi tai varastoitu luonnonvaraisten sikaeläinten ulottumattomissa vähintään 30 päivän ajan ennen käyttöä. |
b) |
Kielletään olkien (16) käyttö pidettävien sikaeläinten pehkuina, ellei niitä ole käsitelty afrikkalaisen sikaruttoviruksen inaktivoimiseksi tai varastoitu luonnonvaraisten sikaeläinten ulottumattomissa vähintään 90 päivän ajan ennen käyttöä. |
2.6. Näytteenotto ja testaus
Pidettävien sikaeläinten näytteenottoa ja testausta afrikkalaisen sikaruton varalta koskevista vaatimuksista säädetään I jaksossa mainitussa EU:n lainsäädännössä.
Jos pidettäviä sikaeläimiä teurastetaan omaa kulutusta varten samassa pitopaikassa, afrikkalaista sikaruttoa koskevaa näytteenottoa ja testausta olisi suoritettava toimivaltaisen viranomaisen ohjeiden mukaisesti ainakin rajoitusvyöhykkeillä.
Näytteenoton, tekniikkojen, validoinnin ja diagnoosimenetelmien tulkinnan on oltava komission delegoidun asetuksen (EU) 2020/689 (17) 6 artiklan mukaisia, ja niissä on tarvittaessa otettava huomioon myös
— |
EURL:n verkkosivustolla olevat ohjeet (18) ja |
— |
maaeläinten diagnostisia testejä ja rokotteita käsittelevä Maailman eläintautijärjestön (WOAH) käsikirja (19). |
III. LUONNONVARAISET SIKAELÄIMET
1. Yleistä
Toimenpiteistä, jotka on toteutettava luonnonvaraisissa sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi, säädetään I jaksossa mainitussa EU:n lainsäädännössä.
Luonnonvaraisilla sikaeläimillä on merkittävä rooli afrikkalaisen sikaruton leviämisessä ja säilymisessä. Näissä suuntaviivoissa suositeltavaa luonnonvaraisten sikaeläinten asianmukaista hallintaa (20) edellytetään
— |
alueilla, joilla tautia ei esiinny, jolloin keskitytään parhaisiin ehkäisemiskäytäntöihin, varhaiseen havaitsemiseen ja afrikkalaisen sikaruton mahdolliseen esiintymiseen varautumiseen ja |
— |
alueilla, joilla tautia jo esiintyy, jolloin pyritään torjumaan tautia ja hävittämään se. |
Luonnonvaraisten sikaeläinten määrää pidetään kaikkein vaikuttavimpana riskitekijänä tarkasteltaessa afrikkalaisen sikaruton esiintymistä kyseisissä eläimissä. Toteuttamalla ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä luonnonvaraisten sikaeläinten populaatioiden pienentämiseksi ja vakauttamiseksi ennen afrikkalaisen sikaruton taudin leviämistä autetaan vähentämään sekä i) todennäköisyyttä populaation altistumiseen afrikkalaiselle sikarutolle että ii) mahdollisten hätätoimien (esim. ruhojen poistamisen) tarvetta, jos afrikkalainen sikarutto leviää.
Jäsenvaltioiden olisi harkittava luonnonvaraisten sikaeläinten hallintaa koskevaa pitkän aikavälin lähestymistapaa kansallisten toimintasuunnitelmien perusteella.
2. Lisätoimenpiteet luonnonvaraisissa sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi
Afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa annetaan täydentäviä tietoja ja ohjeita siitä, miten luonnonvaraisissa sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisy-, torjunta- ja hävittämistoimenpiteiden täytäntöönpanoa voidaan parantaa, ja nämä tiedot ja ohjeet on otettava tarvittaessa huomioon.
Afrikkalaisen sikaruton ehkäisyyn, torjuntaan ja hävittämiseen liittyvät toimenpiteet voivat vaihdella (tarvittaessa lainsäädännön sallimissa rajoissa), ja ne on sovitettava kunkin alueen tai vyöhykkeen tarpeisiin. Tällaisten toimenpiteiden on perustuttava seuraaviin:
— |
taudin kehittymisaika alueella tai vyöhykkeellä (tartunnan eri vaiheet voidaan tunnistaa afrikkalaisen sikaruton varhaista havaitsemista luonnonvaraisissa sikaeläimissä koskevalla jatkuvalla passiivisen seurannan järjestelmällä yhdistettynä ammuttujen luonnonvaraisten sikaeläinten testaukseen) |
— |
olemassa olevan populaation dynamiikka sekä luonnonvaraisten sikaeläinten jakautuminen ja määrä |
— |
luonnollisten tai keinotekoisten esteiden olemassaolo |
— |
ympäristöön ja ilmastoon liittyvät erot |
— |
maatalouskäytännöt. |
Afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa käsitellään niiden 4.1–4.14 kohdassa esitettyjä luonnonvaraisissa sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseen, torjumiseen ja hävittämiseen liittyviä toimenpiteitä. Afrikkalaista sikaruttoa koskevien suuntaviivojen liitteessä IV esitetään yhteenveto näistä toimenpiteistä.
2.1. Syötitys
Syötitystä ei saisi käyttää luonnonvaraisten sikaeläinten ravinnon lähteenä niiden populaation ylläpitämiseksi (esim. talvella).
Kun jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on suorittanut afrikkalaisen sikaruton mahdollista kulkeutumista tai leviämistä koskevan riskinarvioinnin ja ottanut huomioon mahdollisuuden soveltaa riskin vähentämistä koskevia lisätoimenpiteitä, se voi päättää syötitykseen sallittavista rehumääristä ottaen huomioon seuraavat seikat:
— |
afrikkalaisen sikaruton epidemiologinen tilanne jäsenvaltiossa tai vyöhykkeellä |
— |
jäsenvaltiossa tai vyöhykkeellä olemassa olevaa luonnonvaraisten sikaeläinten populaatiota koskevat tiedot ja |
— |
jäsenvaltion tai vyöhykkeen metsästyskäytännöt. |
2.2. Bioturvaamistoimenpiteet alueilla, joilla tautia esiintyy, ja metsästyksen aikana
Luonnonvaraisiin sikaeläimiin liittyviä bioturvaamistoimenpiteitä olisi tehostettava jäsenvaltioissa, ja niissä olisi noudatettava GF-TADs-aloitteessa laadittua käsikirjaa ” African swine fever in wild boar – ecology and biosecurity ” (afrikkalainen sikarutto villisioissa – ekologia ja bioturvaaminen) (21), erityisesti
— |
5 lukua, jossa käsitellään bioturvaamista metsissä, joissa esiintyy tartuntoja |
— |
6 lukua, jossa käsitellään bioturvaamista metsästyksen aikana. |
Bioturvaamista koskevat vähimmäisvaatimukset, joita sovelletaan metsästäjiin sekä kaikkiin luonnonvaraisten sikaeläinten ruhoja etsiviin ja käsitteleviin työntekijöihin, esitetään afrikkalaista sikaruttoa koskevien suuntaviivojen liitteessä II.
2.3. Keskeisten tietojen kerääminen
Tekemällä luonnonvaraisille sikaeläimille afrikkalaisen sikaruton testejä jäsenvaltioissa saadaan arvokasta tietoa afrikkalaisen sikaruton epidemiologisesta tilanteesta ja kehittymisestä. Afrikkalaisen sikaruton ehkäisyyn, torjuntaan ja hävittämiseen liittyviä konkreettisia toimenpiteitä voidaan tarvittaessa mukauttaa tällä tavoin saatujen tietojen ja muiden merkityksellisten tietojen avulla.
Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi kerättävä ja tarvittaessa toimitettava afrikkalaista sikaruttoa koskevia epidemiologisia tietoja ja kyseistä tautia koskevia muita merkityksellisiä tietoja EFSAlle (22). Tällaisen tietojenvaihdon avulla saadaan tieteellistä tietämystä afrikkalaisesta sikarutosta (23), jotta voidaan toteuttaa riskiin perustuvaa lähestymistapaa ja tehdä hallintaa koskevia päätöksiä.
2.4. Yhteistyö
Luonnonvaraisten sikaeläinten hallinta edellyttää toimivaltaisten viranomaisten ja sidosryhmien, kuten metsänhoitoyhdistysten, ympäristöviranomaisten ja metsästäjien, välistä yhteistyötä. Toimivalla, tehokkaalla yhteistyöllä on olennainen merkitys afrikkalaisen sikaruton ehkäisemisen, varhaisen havaitsemisen, torjumisen ja hävittämisen kannalta. Näiden suuntaviivojen johdosta toteutettavissa toimenpiteissä on noudatettava asiaa koskevaa EU:n ja/tai jäsenvaltioiden ympäristö-, metsästys- ja eläinlääkintälainsäädäntöä sekä luonnon ja biologisen monimuotoisuuden suojelua koskevia vaatimuksia. Toimenpiteiden tieteellistä perustaa, vaikutusta ja tehokkuutta on arvioitava asianmukaisesti.
Eri maissa käytettäviä afrikkalaista sikaruttoa koskevia tiedotusmateriaaleja parhaine käytäntöineen on saatavilla myös afrikkalaista sikaruttoa Euroopassa käsittelevän pysyvän asiantuntijaryhmän verkkosivustolla (24) (GF-TADs-aloite).
2.5. Valikoiva teurastus
Valikoivaa teurastusta olisi harkittava luonnonvaraisten sikaeläinten populaation pienentämiseksi etenkin uusilla tartuntavyöhykkeillä tai riskialueilla.
2.6. ”Valkoisten vyöhykkeiden” perustaminen
Afrikkalaisen sikaruton torjuntaan kuuluvat sikaeläinten populaation vähentämistoimet, kuten ennalta ehkäisevä valikoiva teurastus tai tarvittaessa metsästys rajatuilla vyöhykkeillä, joita kutsutaan valkoisiksi vyöhykkeiksi (25). Tiettyjen jäsenvaltioiden aiemmat kokemukset vahvistavat, että tällaisten valkoisten vyöhykkeiden perustaminen voi olla tehokas väline rajoitettaessa taudin leviämistä luonnonvaraisten sikaeläinten populaatiossa. ”Valkoisia vyöhykkeitä” voidaan perustaa alueelle, jonka maantieteellinen sijainti on afrikkalaisen sikaruton sellaisen rajoitusvyöhykkeen vieressä tai sisällä, jolla afrikkalainen sikaruttovirus kiertää luonnonvaraisissa sikaeläimissä. Erilaisia toimenpiteitä (esim. aitaaminen sekä pitopaikan merkittävä ja nopea tyhjentäminen luonnonvaraisista sikaeläimistä) olisi sovellettava samanaikaisesti ”valkoisilla vyöhykkeillä”, jotta afrikkalaisen sikaruton leviäminen voidaan pysäyttää.
2.7. Aitaaminen
Luonnonvaraisten sikaeläinten populaatio voidaan tarvittaessa eristää aitaamalla, jotta afrikkalaista sikaruttoa voidaan ehkäistä ja torjua tai se voidaan hävittää etenkin uusilla tartuntavyöhykkeillä (tavoitteena hävittää afrikkalainen sikarutto). Aitaamista olisi käytettävä rajoitetuilla keskustartunta-alueilla luonnonvaraisten sikaeläinten ennalta ehkäisevän valikoivan teurastuksen käyttöön ottamiseksi rajatulla vyöhykkeellä (”valkoinen vyöhyke”), jotta voidaan rajoittaa tai hidastaa luonnonvaraisten sikaeläinten siirtymistä uusilta tartunta-alueilta alueille, joilla ei ole esiintynyt tartuntoja, yhdistettynä muihin afrikkalaisen sikaruton leviämisen pysäyttämiseksi tai hidastamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin (esim. metsästys, ”valkoiset vyöhykkeet” ja ansapyynti). Tietyn alueen paikallisten olosuhteiden ja afrikkalaisen sikaruton epidemiologisen tilanteen mukaan voidaan käyttää erityyppisiä aitoja (esim. kiinteä aita tai sähköaita), ja tässä yhteydessä on otettava huomioon seuraavat seikat (26):
— |
Mitään sähköaitamallia ei voida pitää laajassa mittakaavassa täysin varmana luonnonvaraisten sikaeläinten esteenä pidemmällä aikavälillä. |
— |
EFSA on aiemmin todennut, ettei ole näyttöä suurten aitojen tehokkuudesta luonnonvaraisten sikaeläinten leviämisen estämisessä. Jäsenvaltioiden uusia kokemuksia rajoitettujen keskustartunta-alueiden aitaamisesta voitaisiin kuitenkin ottaa huomioon (afrikkalaisen sikaruton leviämisen rajoittamiseen tai pysäyttämiseen liittyvänä toimenpiteenä). |
— |
Useissa tutkimuksissa, jotka koskevat hajukarkotteiden käyttöä luonnonvaraisten sikaeläinten poissa pitämiseksi, on saatu erilaisia tuloksia (useissa asiaa koskevassa EFSAn raportissa mainituissa kokeissa karkotteella ei voitu osoittaa olevan mitään vaikutusta luonnonvaraisten sikaeläinten alueelle pääsyyn tai satovahinkoihin). |
Luonnollisia esteitä, kuten suuria jokia tai salmia, voidaan tarvittaessa hyödyntää rajoitusvyöhykkeiden määrittelyssä, sillä on osoittautunut, että ne vähentävät tietyissä tilanteissa tehokkaasti – mutta eivät täysin estä – luonnonvaraisten sikaeläinten siirtymisiä.
2.8. Metsästys
Metsästäjiä olisi koulutettava kaikissa jäsenvaltioissa, jotta he tietävät afrikkalaisesta sikarutosta aiheutuvat riskit ja parhaat käytännöt, jos löydetään kuolleita luonnonvaraisia sikaeläimiä tai jos on muita epäilyjä afrikkalaisen sikaruton tapauksesta.
Metsästyskäytäntöjä olisi mukautettava taudin epidemiologiseen kehitykseen, koska ne vaikuttavat luonnonvaraisten sikaeläinten populaatioihin. Täydentäviä teknisiä metsästysvälineitä voidaan käyttää EU:n ja jäsenvaltioiden lainsäädännön mukaisesti näissä afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa ja kansallisissa toimintasuunnitelmissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
Tarvittaessa on varmistettava, että asianomaiset viranomaiset ja sidosryhmät tekevät tiivistä yhteistyötä (27), etenkin jos metsästyksen hallinta afrikkalaisen sikaruton yhteydessä ei kuulu jäsenvaltion toimivaltaisen eläinlääkintäviranomaisen toimivaltaan.
2.9. Passiivinen seuranta, johon sisältyvät kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten etsintä ja ruhojen käsittely (28)
Passiivinen seuranta (myös yhdistettynä kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten aktiiviseen etsintään) on tehokkain väline afrikkalaisen sikaruton havaitsemisessa ja sen leviämisen seuraamisessa. Näytteenottoa kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten ruhoista ja niiden testausta on siksi edistettävä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä ruhojen etsintään uusilla tartuntavyöhykkeillä ja niiden läheisyydessä.
Yleensä ensimmäisenä löytyneet ruhot eivät välttämättä ole kyseisen alueen ensimmäiset tautitapaukset. Passiivista seurantaa (vanhimpien ruhojen tunnistamiseksi ja paikantamiseksi) ja kaikkien ruhojen testausta on siksi tehostettava etenkin uusilla tartuntavyöhykkeillä ja niiden läheisyydessä.
2.10. Rajoitettu pääsy tartuntavyöhykkeille
Tartuntavyöhykkeille (etenkin uusille tartuntavyöhykkeille, joilla afrikkalainen sikarutto pyritään hävittämään mahdollisimman pian) pääsyä olisi rajoitettava asianmukaisesti, koska afrikkalainen sikarutto voi tarttua esimerkiksi ihmisten, välineiden ja ajoneuvojen kautta. Toimivaltaisen viranomaisen on hallinnoitava tällaisia rajoituksia riskinarvioinnin perusteella ja ottaen huomioon paikalliset erityisolot ja -olosuhteet.
2.11. Pitkäaikaista ruokintaa koskevat rajoitukset
Luonnonvaraisten sikaeläinten pitkäaikaista ruokintaa olisi rajoitettava jäsenvaltioissa, jotta luonnonvaraisten sikaeläinten populaation selviytymistä ja keinotekoista kasvua voidaan tarvittaessa rajoittaa tai vähentää.
Luonnonvaraiset sikaeläimet eivät saa päästä muiden luonnonvaraisten lajien (esim. luonnonvaraisten märehtijöiden) ruokintapaikoille tai ruokintalaitteille, eikä niiden ravinto (esim. heinä) saisi houkutella luonnonvaraisia sikaeläimiä.
Erityistilanteissa toimivaltainen viranomainen voi riskinarvioinnin jälkeen harkita luonnonvaraisten sikaeläinten pitkäaikaisen ruokinnan sallimista rajoitetun ajan, jotta luonnonvaraiset sikaeläimet voidaan rajata uudelle tartuntavyöhykkeelle, kun lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteena on hävittää afrikkalainen sikarutto kyseiseltä vyöhykkeeltä.
2.12. Näytteenotto ja testaus
Kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten näytteenoton ja testauksen olisi perustuttava
— |
toimivaltaisen viranomaisen suorittamaan riskinarviointiin ja |
— |
passiiviseen seurantaan. |
Löydetyt ruhot sekä valikoiden teurastetut (esim. uudella tartuntavyöhykkeellä tai ”valkoisella vyöhykkeellä”) ja sairaat luonnonvaraiset sikaeläimet on tarvittaessa testattava afrikkalaisen sikaruton varalta PCR-menetelmällä. Laboratoriokokeita varten otetut näytteet on toimitettava laboratorioon mahdollisimman pian (viimeistään 72 tunnin kuluttua näytteenotosta lukuun ottamatta jo rajoitettuja vyöhykkeitä, joiden tavoitteena on afrikkalaisen sikaruton torjunta).
Seuraavat seikat olisi otettava huomioon:
— |
PCR-menetelmän (viruksen osoittaminen) olisi oltava yleisimmin käytössä oleva testi alueilla, joilla afrikkalaista sikaruttoa ei esiinny, ja afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeillä. |
— |
Viruksen kiertämistä ei voida osoittaa pelkällä positiivisella serologisella testillä. |
— |
Vasta-aineiden osoittamista ei pitäisi käyttää afrikkalaisen sikaruttoviruksen varhaiseen havaitsemiseen vaan pikemminkin välineenä (PCR-testiä täydentävänä testinä), jonka ansiosta voidaan ymmärtää paremmin afrikkalaisen sikaruton epidemiologian kehittymistä tietyillä alueilla ja/tai erityistilanteissa, joita ovat esimerkiksi
|
Afrikkalaista sikaruttoa koskevien suuntaviivojen liitteeseen III sisältyy täydentäviä suuntaviivoja luonnonvaraisten sikaeläinten näytteenotosta ja ruhojen poistamisesta asianomaisissa jäsenvaltioissa (jäsenvaltiot, jotka luetellaan tai joilla on alueita, jotka luetellaan afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteissä I ja II).
2.13. Ansapyynti
Ansapyyntiä olisi pidettävä tehokkaana toimenpiteenä luonnonvaraisten sikaeläinten populaation rajoittamisessa tai vähentämisessä afrikkalaisen sikaruton yhteydessä rajoitetulla alueella (esim. ”valkoisella vyöhykkeellä”) yhdistettynä muihin toimenpiteisiin, joilla pyritään hävittämään afrikkalainen sikarutto etenkin uusilta tartuntavyöhykkeiltä.
3. Toimenpiteiden soveltaminen eri alueilla tai rajoitusvyöhykkeillä
Edellä olevan III luvun 2 kohdassa esitettyjen luonnonvaraisissa sikaeläimissä ilmenevän afrikkalaisen sikaruton ehkäisemiseksi, torjumiseksi ja hävittämiseksi toteutettavien lisätoimenpiteiden on perustuttava afrikkalaisen sikaruton epidemiologiseen tilanteeseen, ja ne on sovitettava (afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa määriteltyjen) eri alueiden tai rajoitusvyöhykkeiden tarpeisiin. Nämä alueet ja vyöhykkeet luokitellaan afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa seuraavasti:
3.1. |
alueet, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa ja jotka eivät rajoitu rajoitusvyöhykkeisiin |
3.2. |
alueet, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa (ml. rajoitusvyöhyke I) ja jotka rajoittuvat rajoitusvyöhykkeisiin, jotka luetellaan afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteissä I (pl. rajoitusvyöhyke I) ja II |
3.3. |
uusia tartuntavyöhykkeitä vastaavat rajatut rajoitusvyöhykkeet, joilla luonnonvaraisissa sikaeläimissä on esiintynyt afrikkalaista sikaruttoa suhteellisen lyhyen ajan (esim. taudin epidemiologisen kehityksen perusteella) ja joilla päätavoitteena on afrikkalaisen sikaruton hävittäminen lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä |
3.4. |
merkittäviä tartuntavyöhykkeitä vastaavat laajat rajoitusvyöhykkeet (esim. jäsenvaltion koko alue tai merkittävä osa), joilla luonnonvaraisissa sikaeläimissä on esiintynyt afrikkalaista sikaruttoa suhteellisen pitkään ja joilla päätavoitteena on taudin torjunta (koska afrikkalaista sikaruttoa ei välttämättä pystytä hävittämään lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä). |
Eri alueilla ja rajoitusvyöhykkeillä toteuttavia erilaisia toimenpiteitä koskevat yleiset suositukset esitetään 3.1–3.4 kohdassa ja niiden yhteenveto liitteessä IV.
3.1. Toimenpiteet, joita voidaan toteuttaa alueilla, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa ja jotka eivät rajoitu rajoitusvyöhykkeisiin
Afrikkalaisen sikaruton ehkäisemisessä olisi otettava huomioon seuraavat seikat:
a) |
Syötitys pienillä rehumäärillä olisi sallittava ainoastaan luonnonvaraisten sikaeläinten houkuttelemiseksi metsästystä, ansapyyntiä ja tarvittaessa valikoivaa teurastusta varten. |
b) |
Metsästyksen aikana toteutettavia bioturvaamistoimenpiteitä olisi edistettävä ja sovellettava. |
c) |
Jos luonnonvaraisia sikaeläimiä on paljon, afrikkalaisen sikaruton esiintymisriski voi lisääntyä, ja jos afrikkalaista sikaruttovirusta esiintyy, se voi tarttua nopeasti ja pysyä pitkään alueilla, joilla tautia esiintyy. Jotta voidaan varmistaa tehokas afrikkalaiseen sikaruttoon varautuminen, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi tarvittaessa (29) ja tapauksen mukaan pyrittävä ensisijaisesti vähentämään luonnonvaraisten sikaeläinten populaation kokoa huomattavasti. Metsästyksessä olisi keskityttävä luonnonvaraisten sikaeläinten populaation jatkuvaan vähentämiseen. Tästä syystä olisi edistettävä luonnonvaraisten sikaeläinten täysikasvuisten naaraiden tai naaraspoikasten kohdennettua metsästystä (tai tarvittaessa valikoivaa teurastusta). Yleisessä metsästyksessä olisi tasapainotettava urosten ja naaraiden osuutta saaliista (50 % kumpaakin sukupuolta). |
d) |
Seuranta: Näytteenoton olisi perustuttava passiiviseen seurantaan. Löydettyjä ruhoja ja sairaita luonnonvaraisia sikaeläimiä olisi testattava afrikkalaisen sikaruton varalta PCR-menetelmällä. |
e) |
Luonnonvaraisten sikaeläinten pitkäaikaista ruokintaa olisi rajoitettava. |
3.2. Toimenpiteet, joita voidaan toteuttaa alueilla, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa (ml. rajoitusvyöhyke I) ja jotka rajoittuvat afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteissä I ja II lueteltuihin rajoitusvyöhykkeisiin
Edellä olevassa 3.1 jaksossa mainittujen toimenpiteiden lisäksi afrikkalaiseen sikaruttoon liittyvien lisääntyvien riskien vuoksi olisi toteutettava lisätoimenpiteitä, jotta voitaisiin estää afrikkalaisen sikaruton kulkeutuminen, tarvittaessa varmistaa sen nopea havaitseminen ja varautua tehokkaasti kyseiseen tautiin:
a) |
Syötitys pienillä rehumäärillä olisi sallittava ainoastaan luonnonvaraisten sikaeläinten houkuttelemiseksi metsästystä, ansapyyntiä ja tarvittaessa valikoivaa teurastusta varten; |
b) |
Luonnonvaraisten sikaeläinten määrää olisi pyrittävä vähentämään tehometsästyksellä (ajo- ja yksilömetsästys voidaan sallia), jolloin afrikkalainen sikaruttovirus voitaisiin mahdollisen tartunnan jälkeen rajata tai sen leviämistä voitaisiin hidastaa huomattavasti; |
c) |
Luonnonvaraisten sikaeläinten pitkän aikavälin hallintastrategiaa olisi käsiteltävä ja edistettävä (ottamalla mukaan julkinen ja yksityinen sektori), jotta populaation pienentämistä koskevat tavoitteet voidaan saavuttaa. Metsästäjiä on pidettävä osana tätä strategiaa; |
d) |
Toimivaltaisen viranomaisen olisi hallinnoitava valikoivaa teurastusta, metsästystä ja ansapyyntiä yhteistyössä muiden asianomaisten viranomaisten ja sidosryhmien kanssa; |
e) |
Toimivaltaisen viranomaisen olisi tarvittaessa harkittava aitaamista yhteistyössä muiden asianomaisten viranomaisten ja sidosryhmien kanssa; |
f) |
Seuranta:
|
g) |
Kaikki kuolleina löytyneet luonnonvaraiset sikaeläimet olisi hävitettävä toimivaltaisen viranomaisen määräysten mukaisesti. |
3.3. Toimenpiteet, joita uusilla tartuntavyöhykkeillä voidaan toteuttaa afrikkalaisen sikaruton hävittämiseksi
Afrikkalaisen sikaruton esiintymisen vuoksi päätavoitteena on estää taudin leviäminen rajatun alueen ulkopuolelle, varmistaa tartuntavyöhykkeen tarkka rajaaminen ja toteuttaa afrikkalaisen sikaruton hävittämistoimenpiteitä mahdollisimman nopeasti.
Luonnonvaraisissa sikaeläimissä esiintyvän afrikkalaisen sikaruton menestyksekkäästä hävittämisestä on EU:ssa useita esimerkkejä (30), joiden perusteella olisi kehitettävä kuhunkin tilanteeseen sovitettuja afrikkalaisen sikaruton hävittämistoimenpiteitä. Seuraavat seikat olisi otettava huomioon:
a) |
Syötitys olisi sallittava ainoastaan ansapyyntiä ja valikoivaa teurastusta varten; |
b) |
Seuranta:
|
c) |
Toimivaltaisen viranomaisen olisi tarvittaessa harkittava (kaikkien lajien) metsästyksen ja muun metsässä harjoitettavan toiminnan kieltämistä afrikkalaisen sikaruton leviämisen estämiseksi vähintään epidemian hidastumisvaiheeseen asti. Toiminnallinen asiantuntijaryhmä (31) auttaa toimivaltaista viranomaista epidemiologisen tilanteen arvioinnissa ja epidemiavaiheen päättymisen määrittelemisessä jatkuvan passiivisen seurannan tulosten perusteella; |
d) |
Ajojahdit olisi sallittava ainoastaan asianmukaisesti perustelluissa tilanteissa, kun asiaankuuluvia toimenpiteitä (esim. aitaaminen) on toteutettu luonnonvaraisten sikaeläinten siirtymisen estämiseksi; |
e) |
Kaikkien luonnonvaraisten sikaeläinten ruhoja etsivien ja käsittelevien henkilöiden olisi toteutettava bioturvaamistoimenpiteitä, jotta voidaan välttää ajoneuvojen, pihojen ja rakennusten mahdollinen saastuminen; |
f) |
Tartuntavyöhykkeelle pääsyä olisi tarvittaessa rajoitettava, lukuun ottamatta luvan saanutta henkilöstöä tai toimivaltaisen viranomaisen myöntämiä poikkeuksia; |
g) |
Metsästäjille olisi annettava erityiskoulutusta, jotta todennäköisyyttä viruksen leviämiseen ympäristöön ja tartuntavyöhykkeen ulkopuolelle voidaan vähentää; |
h) |
Olisi varmistettava, että ainakin tartuntavyöhykkeellä on luonnonvaraisten sikaeläinten ruhojen varastointiin tarkoitettuja säiliöitä, ellei kuolleiden eläinten keräämiselle ole vaihtoehtoista järjestelmää. Jokaisessa varastointipaikassa olisi oltava saatavilla puhdistus- ja desinfiointivälineitä. Kaikki kuolleina löytyneet luonnonvaraiset sikaeläimet olisi hävitettävä toimivaltaisen viranomaisen määräysten mukaisesti; |
i) |
Valikoivaa teurastusta (ja myöhempää testausta) varten tapahtuva ansapyydystys voidaan sallia; |
j) |
Koulutettujen metsästäjien suorittama valikoiva teurastus voidaan sallia toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa luonnonvaraisten sikaeläinten populaation hävittämiseksi (tai ainakin sen pienentämiseksi huomattavasti) vain, jos endeeminen vaihe on saavutettu (epidemiavaiheen jälkeen) tai jos luonnonvaraisten sikaeläinten siirtymisen estämiseksi on toteutettu muita toimenpiteitä (esim. aitaaminen); |
k) |
Luonnonvaraisia sikaeläimiä ei pitäisi käsitellä (sisälmyksiä ei saa poistaa). Ammutut luonnonvaraiset sikaeläimet olisi laitettava vesitiiviisiin säiliöihin tai säkkeihin eläimen nesteiden leviämisriskin minimoimiseksi; |
l) |
Aidoilla (32) voidaan rajoittaa luonnonvaraisten sikaeläinten liikkumista ja siten auttaa estämään tai ainakin hidastamaan taudin leviämistä. Aitaaminen olisi tehtävä määritetyllä alueella. Aitoja on rakennettava ajoissa (yhdistettynä muihin toimenpiteisiin), jotta voidaan hidastaa afrikkalaisen sikaruttoviruksen leviämistä ja ennakoida taudin epidemia-aaltoa. |
3.4. Toimenpiteet, joita laajoilla tartuntavyöhykkeillä voidaan toteuttaa afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi
Päätavoitteena on torjua afrikkalaista sikaruttoa vyöhykkeellä, varmistaa, ettei tauti leviä alueille, joilla ei esiinny afrikkalaista sikaruttoa, tai jos tämä ei ole mahdollista, hidastaa mahdollisimman paljon afrikkalaisen sikaruttoviruksen leviämistä muille alueille.
Kun afrikkalaista sikaruttovirusta on esiintynyt tartuntavyöhykkeillä huomattavan pitkään (33) ja huomattavan laajalla alueella, afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi olisi harkittava seuraavia toimenpiteitä:
a) |
Syötitys pienillä rehumäärillä sallitaan ainoastaan luonnonvaraisten sikaeläinten houkuttelemiseksi metsästystä, ansapyyntiä ja tarvittaessa valikoivaa teurastusta varten; |
b) |
Seuranta:
|
c) |
Metsästyksessä ja ansapyynnissä keskitytään näytteiden keräämiseen testausta varten; |
d) |
Metsästyksessä, ansapyynnissä ja ruhojen poistamisessa noudatetaan bioturvaamista koskevia vähimmäisvaatimuksia; |
e) |
Luonnonvaraisten sikaeläinten valikoiva teurastus annetaan koulutetun henkilöstön tehtäväksi; |
f) |
Kaikki kuolleina löytyneet luonnonvaraiset sikaeläimet ja afrikkalaisen sikaruton tartunnan saaneiden ansalla pyydystettyjen tai metsästettyjen luonnonvaraisten sikaeläinten ruhot hävitetään toimivaltaisen viranomaisen määräysten mukaisesti; |
g) |
Laajoilla alueilla ei yleensä pidä harkita aitaamista. (34) Toimivaltaisen viranomaisen suorittaman riskinarvioinnin perusteella erityistilanteissa voidaan kuitenkin harkita ja toteuttaa strategista aitaamista. |
IV. Afrikkalaisen sikaruton vuoksi tehtävää EU:n maantieteellistä aluejakoa koskevat periaatteet ja kriteerit
Afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat asetuksen liitteissä I ja II afrikkalaisen sikaruton taudinpurkausten jälkeen esitettävää unionin tason luetteloa rajoitusvyöhykkeistä. Kyseiset rajoitusvyöhykkeet olisi lueteltava tämän asetuksen liitteissä I ja II ottaen huomioon asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimittamat tiedot tautitilanteesta, nämä suuntaviivat, afrikkalaisen sikaruton leviämisriski sekä afrikkalaisen sikaruton yleinen epidemiologinen tilanne asianomaisessa jäsenvaltiossa ja, tapauksen mukaan, sen naapureina olevissa jäsenvaltioissa tai kolmansissa maissa (kuten afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen johdanto-osan viidennessä kappaleessa todetaan).
1. |
EU:n lainsäädäntö. Säännöt, jotka koskevat afrikkalaisen sikaruton taudinpurkausten jälkeen esitettävää rajoitusvyöhykkeiden luetteloa ja asiaankuuluviin rajoitusvyöhykkeisiin sovellettavia toimenpiteitä, vahvistetaan afrikkalaista sikaruttoa koskevien suuntaviivojen I luvussa mainitussa EU:n lainsäädännössä. Afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa säädetään erityisistä taudintorjuntatoimenpiteistä, jotka liittyvät sen liitteissä I ja II lueteltuihin rajoitusvyöhykkeisiin. Afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa säädetään myös aluejakoon perustuvasta toimintatavasta, jota sovelletaan asetuksessa (EU) 2016/429 ja delegoidussa asetuksessa (EU) 2020/687 säädettyjen taudintorjuntatoimenpiteiden lisäksi. Afrikkalaista sikaruttoa koskevassa asetuksessa luetellaan ne jäsenvaltioiden rajoitusvyöhykkeet, joilla esiintyy afrikkalaisen sikaruton taudinpurkauksia tai joihin kohdistuu riski tällaisten taudinpurkausten läheisyyden vuoksi. |
2. |
Afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeiden maantieteellistä rajaamista koskevat periaatteet, joita noudatetaan afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeiden merkitsemisessä afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteessä I tai II esitettyyn luetteloon sekä tällaisen merkinnän muuttamisessa ja poistamisessa. Afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeet erotellaan afrikkalaisen sikaruton epidemiologisen tilanteen ja leviämisriskin tason mukaan. Ne luokitellaan i) rajoitusvyöhykkeiksi I, II ja III siten, että rajoitusvyöhyke III tarkoittaa kaikkein suurinta afrikkalaisen sikaruton leviämisriskiä ja kaikkein dynaamisinta pidettävien sikaeläinten tautitilannetta, sekä – sikaruton taudinpurkauksen jälkeen jäsenvaltiossa tai vyöhykkeellä, joka oli aiemmin vapaa taudista – ii) rajoitusvyöhykkeiksi, jotka koostuvat suoja- ja valvontavyöhykkeistä (jos afrikkalaisen sikaruton taudinpurkaus ilmenee pidettävissä sikaeläimissä), ja tartuntavyöhykkeiksi (jos kyseinen taudinpurkaus ilmenee luonnonvaraisissa sikaeläimissä). Kun kyseisiä rajoitusvyöhykkeitä sisällytetään afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteessä I tai II esitettyyn luetteloon tai kun luetteloita muutetaan tai vyöhykkeitä poistetaan luetteloista, olisi tapauksen mukaan otettava lisäksi huomioon:
|
3. |
Jäsenvaltioiden, joissa esiintyy afrikkalaisen sikaruttoviruksen genotyyppiä II, toimittamien epidemiologisten tietojen analyysin perusteella EFSA esittää afrikkalaista sikaruttoa koskevissa raporteissaan (35) seuraavat aluejaon kannalta merkittävät havainnot:
|
4. |
Rajoitusten aikarajat. Afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteessä I tai II lueteltuihin alueisiin on sovellettava rajoituksia, kunnes epidemiologinen tilanne täyttää afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeiden muuttamista tai luettelosta poistamista koskevat kriteerit. Kyseistä tautia koskevien epidemiologisten näkökohtien ohella WOAH:n maaeläinten terveyttä koskevan säännöstön (37) periaatteissa annetaan joitakin ohjeita ajoituksesta ja esitetään kriteerit, joiden on täytyttävä, jotta afrikkalaisen sikaruton esiintymisen vuoksi rajoitettu alue voi saada taudista vapaan aseman takaisin. |
5. |
Afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteessä I tai II lueteltujen afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeiden rajojen määrittelyä koskevat tärkeimmät yleiset kriteerit. Jotta voidaan estää afrikkalaisen sikaruton leviäminen sekä suojella EU:n sisämarkkinoita ja kansainvälistä kauppaa, luetteloon sisällytettyjen rajoitusvyöhykkeiden muuttamisessa on noudatettava varovaista, tieteeseen perustuvaa lähestymistapaa. WOAH:n maaeläinten terveyttä koskevan säännöstön ja parhaiden saatavilla olevien tietojen perusteella ennen afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen liitteessä I tai II lueteltujen rajoitusvyöhykkeiden muuttamista olisi otettava huomioon seuraavat seikat:
|
6. |
Tärkeimmät yleiset kriteerit, joita sovelletaan luetteloon sisällytetyn rajoitusvyöhykkeen III pienentämiseen tai poistamiseen kokonaan ja tarvittaessa palauttamiseen rajoitusvyöhykkeeksi II (afrikkalaisen sikaruttoviruksen esiintyessä luonnonvaraisissa sikaeläimissä kyseisellä vyöhykkeellä), rajoitusvyöhykkeeksi I (afrikkalaisen sikaruttoviruksen esiintyessä välittömässä läheisyydessä joko pidettävissä tai luonnonvaraisissa sikaeläimissä) tai alueeksi, jolla ei ole rajoituksia:
|
7. |
Tärkeimmät yleiset kriteerit, joita sovelletaan luetteloon sisällytetyn rajoitusvyöhykkeen II pienentämiseen tai poistamiseen kokonaan ja palauttamiseen rajoitusvyöhykkeeksi I tai alueeksi, jolla ei ole rajoituksia:
|
8. |
Luetteloon sisällytetyn rajoitusvyöhykkeen I pienentämisen tai poistamisen kokonaan olisi perustuttava seuraaviin seikkoihin:
|
(1) EUVL L 129, 15.4.2021, s. 1.
(2) https://asf-referencelab.info/asf/en/
(3) https://food.ec.europa.eu/animals/animal-diseases/veterinary-emergency-team_fi
(4) EFSA Journal 2018; 16(11):5494.
(5) https://www.woah.org/en/what-we-do/standards/codes-and-manuals/
(6) https://www.efsa.europa.eu/fi/topics/topic/african-swine-fever
(7) EUVL L 84, 31.3.2016, s. 1.
(8) https://food.ec.europa.eu/animals/animal-health/animal-health-law/delegated-and-implementing-acts_fi
(9) EUVL L 174, 3.6.2020, s. 64.
(10) EUVL L 79, 17.3.2023, s. 65.
(11) https://rr-europe.woah.org/en/Projects/gf-tads-europe/standing-groups-of-experts-on-african-swine-fever-in-europe/depository-on-african-swine-fever/
(12) Esimerkiksi 10, 55 ja 65 artikla.
(13) EFSA Journal 2021; 19(6):6639.
(14) EFSA Journal 2021; 19(4):6558.
(15) Joka on peräisin alueilta, joilla on ilmoitettu esiintyvän afrikkalaista sikaruttoa.
(16) Joka on peräisin alueilta, joilla on ilmoitettu esiintyvän afrikkalaista sikaruttoa.
(17) Komission delegoitu asetus (EU) 2020/689, annettu 17 päivänä joulukuuta 2019, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2016/429 täydentämisestä tiettyjen luetteloitujen ja uusien tautien seurantaa, hävittämisohjelmia ja taudista vapaata asemaa koskevien sääntöjen osalta (EUVL L 174, 3.6.2020, s. 211).
(18) https://asf-referencelab.info/asf/en/
(19) https://www.woah.org/en/what-we-do/standards/codes-and-manuals/
(20) EFSA Journal 2018; 16(11):5494.
(21) https://www.woah.org/app/uploads/2022/07/asf-in-wild-boar-ecology-and-biosecurity-2nd-ed.pdf
(22) EFSAn pyyntöjen perusteella.
(23) https://www.efsa.europa.eu/fi/topics/topic/african-swine-fever
(24) https://rr-europe.woah.org/en/Projects/gf-tads-europe/standing-groups-of-experts-on-african-swine-fever-in-europe/depository-on-african-swine-fever/
(25) EFSA Journal 2021;18(5):EN-6573.
(26) EFSA Journal 2018; 16(7):5344.
(27) EFSA Journal 2018; 16(11):5494.
(28) Afrikkalaista sikaruttoa koskevissa suuntaviivoissa ’ruholla’ tarkoitetaan sekä i) kuolleena löydettyä luonnonvaraista sikaeläintä (myös maantiellä kuollutta luonnonvaraista sikaeläintä) että ii) ammuttua luonnonvaraista sikaeläintä.
(29) Uusilla tartunta-alueilla luonnonvaraisten sikaeläinten hallintaa on harkittava huolellisesti, jotta afrikkalainen sikarutto ei leviä.
(30) Tšekki: https://ec.europa.eu/food/system/files/2019-02/ad_control-measures_asf_presentation-wild-boar-czech-rep.pdf; Belgia: https://ec.europa.eu/food/system/files/2020-11/ad_control-measures_asf_erad-eu-bel.pdf
(31) Kyseiseen ryhmään viitataan asetuksen (EU) 2016/429 43 artiklassa ja delegoidun asetuksen (EU) 2020/687 66 artiklassa.
(32) EFSAn tieteellinen raportti: Epidemiological analyses of African swine fever in the European Union (November 2017 until November 2018) (Afrikkalaisen sikaruton epidemiologiset analyysit Euroopan unionissa (marraskuu 2017 – marraskuu 2018)).
(33) Yli 24–36 kuukautta kyseisen vyöhykkeen erityistilanteesta riippuen.
(34) Toistaiseksi ei ole näyttöä suurten aitojen tehokkuudesta villisikojen leviämisen estämisessä (EFSA, doi: 10.2903/j.efsa.2018.5344).
(35) https://www.efsa.europa.eu/fi/topics/topic/african-swine-fever
(36) Verkkoanalyysia käyttämällä arvioitu tartunnan keskinopeus oli Belgiassa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Tšekissä, Virossa ja Unkarissa 2,9–11,7 km/vuosi (Epidemiological analyses of African swine fever in the European Union (November 2018 to October 2019)) (Afrikkalaisen sikaruton epidemiologiset analyysit Euroopan unionissa (marraskuu 2018 – lokakuu 2019)). EFSA Journal, nide 18, nro 1, tammikuu 2020.
(37) https://www.woah.org/en/what-we-do/standards/codes-and-manuals/terrestrial-code-online-access/?id=169&L=1&htmfile=chapitre_asf.htm
(38) Esimerkiksi viimeisin vahvistettu afrikkalaisen sikaruton tapaus koskee PCR-testissä positiivisen tuloksen saanutta hajoamistilassa olevaa tai luurangoksi muuttunutta luonnonvaraisen sikaeläimen ruhoa, joka osoittaa kyseisen eläimen kuolleen kuukausia ennen vahvistamispäivää.
(39) EFSA Journal 2021: nide 19, nro 3, maaliskuu 2021.
LIITE I
– Jäsenvaltioiden tiedotuskampanjoissakorostettavat keskeiset viestit
Tiedotuskampanjoissa on informoitava, valistettava ja motivoitava kaikkia sidosryhmiä, jotta voidaan lisätä seurantaa ja raportointia, tehostaa ennaltaehkäisemistä koskevia käytäntöjä sekä estää afrikkalaisen sikaruton leviäminen ja kulkeutuminen uusille alueille. Tällaisissa kampanjoissa on korostettava seuraavia seikkoja:
— |
Afrikkalaiseen sikaruttoon kuolee sekä pidettäviä että luonnonvaraisia sikaeläimiä; |
— |
Afrikkalainen sikarutto voi estää kasvattajien toimeentulon; |
— |
Afrikkalainen sikarutto voi vähentää huomattavasti paikallista luonnonvaraisten sikaeläinten populaatiota (tai jopa saada sen häviämään); |
— |
Afrikkalainen sikarutto voi vaikuttaa merkittävästi metsästykseen alueilla, joilla tautia esiintyy. |
Olisi painotettava syitä ja hyötyjä, joiden vuoksi sidosryhmien pitäisi toimia, sekä afrikkalaisen sikaruton torjuntatoimien toteuttamatta jättämisestä aiheutuvia haittoja. Tiedotuskampanjat olisi sovitettava aiotulle kohdeyleisölle. Viestinnän on oltava tiheää, viestintäkanavia on oltava useita ja ne on valittava asianmukaisesti. Yleisön olisi voitava antaa palautetta ja tehdä arviointeja.
Tarvittaessa voidaan hyödyntää muiden maiden parhaita käytäntöjä ja esimerkkejä (1) (2).
Tiedotuskampanjoita pitäisi tarkastella säännöllisesti uudelleen, jotta uudet tiedot voidaan ottaa huomioon.
Taudin merkityksellisyys
Afrikkalainen sikarutto on tuhoisa, yleensä tappava pidettävien ja luonnonvaraisten sikaeläinten (nk. kotieläiminä pidettävien sikojen ja villisikojen) tartuntatauti. Se on maailmanlaajuinen vakava uhka sikojen kasvattajille. Afrikkalainen sikarutto ei vaikuta ihmisiin eikä muihin lajeihin, mutta siihen ei ole hoitoa eikä rokotetta. Kyseisellä taudilla voi olla vakavia terveysvaikutuksia sikatiloilla, ja se voi aiheuttaa häiriöitä eläinten ja eläintuotteiden kansainvälisessä kaupassa sekä valtavia taloudellisia menetyksiä.
Sianliha-ala on yksi EU:n taloudellisesti merkittävimmistä maatalousaloista:
— |
Sen osuus on 8,2 prosenttia EU:n maataloustoimialan kokonaistuotoksesta, mikä on suurin osuus verrattuna muihin liha-aloihin (vuosi 2022, lähde: AGRI-pääosasto); |
— |
Sianlihan osuus koko EU:n lihatuotannosta on 52 prosenttia (vuosi 2022, lähde: AGRI-pääosasto); |
— |
Sianlihaa viedään enemmän kuin mitään muuta EU:ssa tuotettua lihaa: sen osuus EU:n lihan kokonaisviennistä on 61 prosenttia (vuosi 2022, lähde: AGRI-pääosasto). |
Tiedotuskampanjoita suunniteltaessa on korostettava sianliha-alan merkitystä paikallistasolla eikä vain EU:n tasolla.
Tärkeimmille kohderyhmille osoitettavat keskeiset viestit ja ehdotettavat viestintävälineet
1. Eläinlääkärit (julkiset ja yksityiset)
Miksi afrikkalainen sikarutto pitäisi pysäyttää?
— |
Afrikkalainen sikarutto on vakava uhka sikojen kasvatukselle; |
— |
Afrikkalaiseen sikaruttoon ei ole hoitoja tai kaupallisesti saatavilla olevia tehokkaita rokotteita; |
— |
Tauti voi aiheuttaa valtavia taloudellisia menetyksiä paikallisella, kansallisella ja EU:n tasolla; |
— |
Se aiheuttaa paljon kärsimystä sekä pidettäville että luonnonvaraisille sikaeläimille. |
Mitä eläinlääkintäpalvelujen pitäisi tehdä afrikkalaisen sikaruton pysäyttämiseksi?
— |
Harjoittaa seurantaa; |
— |
varmistaa avoin, nopea tautiepäilyistä raportointi; |
— |
edistää ja seurata tiedotuskampanjoita; |
— |
soveltaa bioturvaamistoimenpiteitä pitopaikkoihin tehtävien käyntien välillä ja aikana; |
— |
varmistaa bioturvaaminen pitopaikoissa ja neuvoa sen tehostamisessa. |
Ehdotettavat viestintävälineet:
— |
Esimerkiksi erikoisaikakauslehtiin ja alueellisiin/paikallisiin tiedotusvälineisiin sisältyvät lehdistöaineistot, artikkelit ja media; |
— |
painotuotteet: esimerkiksi eläinlääkärien yhdistyksille kohdennetulla postituksella jaeltavat julisteet, lehtiset ja tiedotteet; |
— |
esimerkiksi kyseiselle kohderyhmälle järjestettävät tapahtumat, seminaarit, koulutukset ja konferenssit; |
— |
verkkomedia ja sosiaalinen media; |
— |
kohdeyleisölle jaettavat lyhyet videot ja animaatiot. |
2. Kasvattajat:
Miksi afrikkalainen sikarutto pitäisi pysäyttää?
— |
Afrikkalainen sikarutto on vakava uhka sikojen kasvatukselle; |
— |
Tauti voi aiheuttaa valtavia (suoria ja epäsuoria) taloudellisia menetyksiä; |
— |
Afrikkalainen sikarutto voi vaarantaa kasvattajien toimeentulon. |
Mitä kasvattajien pitäisi tehdä afrikkalaisen sikaruton pysäyttämiseksi?
— |
Raportoida afrikkalaisen sikaruton kliinisistä merkeistä ja oireista tai epätavallisesta kuolleisuudesta; |
— |
osallistua vapaaehtoisiin seulontaohjelmiin; |
— |
varmistaa, että kaikki tähteeksi jäänyt ruoka laitetaan sinetöityihin jätesäiliöihin ja ettei sitä syötetä pidettäville tai luonnonvaraisille sikaeläimille; |
— |
varmistaa bioturvaaminen ja vahvistaa sitä sikatiloilla toimivaltaisen viranomaisen kanssa sovitun mukaisesti. |
Ehdotettavat viestintävälineet:
— |
Esimerkiksi erikoisaikakauslehtiin ja alueellisiin/paikallisiin tiedotusvälineisiin sisältyvät lehdistöaineistot, artikkelit ja media sekä tarvittaessa maatilojen neuvontapalvelut; |
— |
painotuotteet: esimerkiksi kasvattajien yhdistyksille kohdennetulla postituksella jaeltavat julisteet, lehtiset ja tiedotteet; |
— |
esimerkiksi kyseiselle kohderyhmälle järjestettävät tapahtumat, seminaarit, koulutukset ja konferenssit; |
— |
verkkomedia ja sosiaalinen media; |
— |
kohdeyleisölle jaettavat lyhyet videot ja animaatiot. |
3. Metsästäjät:
Miksi afrikkalainen sikarutto pitäisi pysäyttää?
— |
Pysäyttämällä afrikkalainen sikarutto voidaan välttää metsästyksen rajoittaminen tai kieltäminen, metsästysmatkailun rajoitukset ja metsästysalalle tartuntavyöhykkeillä ja/tai naapurialueilla aiheutuvat merkittävät taloudelliset menetykset; |
— |
Afrikkalaisen sikaruton vuoksi luonnonvaraisten sikaeläinten populaatio voi vähentyä huomattavasti tai jopa hävitä kokonaan; |
— |
Tartunnan saaneet luonnonvaraiset sikaeläimet saastuttavat ympäristön, mikä lisää sekundaaristen taudinpurkausten todennäköisyyttä pidettävissä sikaeläimissä; |
— |
Jos afrikkalaista sikaruttoa ei rajata suppealle alueelle, virus voi säilyä ympäristössä pitkään, jolloin ulospääsystrategia on erittäin hankala. |
Mitä metsästäjien pitäisi tehdä afrikkalaisen sikaruton pysäyttämiseksi?
— |
Tehdä toimivaltaisen viranomaisen kanssa yhteistyötä luonnonvaraisten sikaeläinten ruhojen etsinnässä, ruhoja koskevassa nopeassa raportoinnissa ja ruhojen turvallisessa ympäristöstä poistamisessa; |
— |
puhdistaa ja desinfioida välineet, vaatteet, ajoneuvot ja metsästysmuistot metsästyspaikalla ja aina ennen rajoitusvyöhykkeeltä poistumista; |
— |
tarvittaessa poistaa ammuttujen luonnonvaraisten sikaeläinten sisälmykset metsästysalueella tähän tarkoitukseen määrätyllä käsittelyalueella; |
— |
edistää luonnonvaraisten sikaeläinten populaatioiden asteittaista pienentymistä vähentämällä kyseisten eläinten määrää alueilla, joilla tautitartuntoja ei ole vielä esiintynyt (myös kohdentamalla metsästys täysikasvuisiin naaraisiin tai naaraspoikasiin); |
— |
olla ruokkimatta luonnonvaraisia sikaeläimiä läpi vuoden; |
— |
välttää metsästysmatkoja alueille, joilla luonnonvaraisissa sikaeläimissä tiedetään esiintyvän afrikkalaisen sikaruton tartuntoja. |
Ehdotettavat viestintävälineet:
— |
Erikoisaikakauslehtiin ja alueellisiin/paikallisiin tiedotusvälineisiin sisältyvät lehdistöaineistot, artikkelit ja media; |
— |
painotuotteet: esimerkiksi julisteet, lehtiset ja tiedotteet, joita jaellaan metsästäjien yhdistyksille kohdennetulla postituksella mutta myös lentoasemilla, rautatieasemilla, muissa liikennepalveluissa, myös rajoilla, ja luonnonvaraisten sikaeläinten elinympäristöjen viereisillä alueilla (esim. yleisissä puistoissa); |
— |
kyseiselle kohderyhmälle järjestettävät tapahtumat, seminaarit, koulutukset ja konferenssit; |
— |
verkkomedia ja sosiaalinen media; |
— |
kohdeyleisölle jaettavat lyhyet videot ja animaatiot. |
4. Väestö (ml. matkailijat ja rehujen/elintarvikkeiden kuljettajat)
Miksi afrikkalainen sikarutto pitäisi pysäyttää?
— |
Eläinten terveyden suojelemiseksi ja sianlihan tuottajien toimeentulon turvaamiseksi; |
— |
afrikkalaisesta sikarutosta johtuvien valtavien taloudellisten menetysten estämiseksi; |
— |
lainsäädännön noudattamiseksi. |
Mitä väestön pitäisi tehdä afrikkalaisen sikaruton pysäyttämiseksi?
— |
Olla tuomatta eläviä sikaeläimiä tai niistä peräisin olevia tuotteita (tuoretta, jäähdytettyä tai jäädytettyä sianlihaa, makkaroita, kinkkua, suolattua lihaa tai sian rasvaa) EU:n ulkopuolisilta alueilta; |
— |
olla siirtämättä sianlihatuotteita ja muita sioista peräisin olevia tuotteita afrikkalaisen sikaruton rajoitusvyöhykkeiltä, jos se on kielletty lainsäädännössä; |
— |
olla jättämättä ruokaa ja ruokajätettä alueille, joille pidettävät tai luonnonvaraiset sikaeläimet pääsevät. |
Ehdotettavat viestintävälineet:
— |
Verkkomedia ja sosiaalinen media; |
— |
lyhyet videot ja animaatiot, joita näytetään väestön matkustaessa eli lentoasemilla, rautatieasemilla ja muissa liikennepalveluissa, myös rajoilla, sekä luonnonvaraisten sikaeläinten elinympäristöjen viereisillä alueilla (esim. yleisissä puistoissa); |
— |
matkailu-, ruoka- tai ympäristöalan aikakauslehtiin sisältyvät lehdistöaineistot, artikkelit ja media; |
— |
painotuotteet: julisteet, lehtiset ja tiedotteet, joita jaellaan liikennepalveluissa, supermarketeissa tai luonnonpuistoissa. |
(1) https://rr-europe.woah.org/en/Projects/gf-tads-europe/standing-groups-of-experts-on-african-swine-fever-in-europe/depository-on-african-swine-fever/awareness-material-on-asf/
(2) https://ec.europa.eu/food/animals/health/regulatory_committee/presentations_fi
LIITE II
– Metsästäjiltä ja sekä kaikilta luonnonvaraisten sikaeläinten ruhoja etsiviltä ja käsitteleviltä työntekijöiltä edellytettävä bioturvaamistoimenpiteet
Toimivaltaisen viranomaisen, joka vastaa luonnonvaraisten sikaeläinten metsästyksestä tai niiden ruhojen käsittelystä rajoitusvyöhykkeillä tai muilla alueilla, olisi harkittava seuraavia bioturvaamistoimenpiteitä (jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että afrikkalaisen sikaruton riski on olemassa):
a) |
Ruhojen käsittelytiloja asetetaan riittävästi saataville. Kullakin metsästysalueella asetetaan mahdollisuuksien mukaan saataville vähintään yksi erityinen hyväksytty käsittelytila. Jos metsästysalueella ei ole käsittelytilaa, käytetään lähintä metsästysaluetta, jolla sellainen on. Ihmisten ja eläinten luvaton pääsy käsittelyalueelle estetään, ja alueella asetetaan saataville vettä, riittävästi tehokkaita desinfiointiaineita ja jätteenkeräysvälineitä; |
b) |
Kullakin metsästysalueella tarjotaan käyttöön tila, jossa on jääkaappi (tai käytössä menettelyt, joilla saadaan vastaavat tulokset ruhon säilyttämisessä laboratoriotulosten valmistumiseen saakka); |
c) |
Metsästetyt luonnonvaraiset sikaeläimet pidetään metsästysalueen tiloissa testaukseen asti. Ainoastaan negatiivisen testituloksen saaneiden ruhojen poisvienti sallitaan. Tämä edellyttää ruhojen yksilöllisen tunnistuksen vaatimista; |
d) |
Metsästettyjen luonnonvaraisten sikaeläinten sisäelimiä ei poisteta eläimestä paikan päällä. Ammuttuja luonnonvaraisia sikaeläimiä erityisiin hyväksyttyihin käsittelytiloihin kuljetettaessa vältetään ruhon nesteiden (kuten veren) valumista; |
e) |
Luonnonvaraisen sikaeläimen käsittelyn jälkeen käsittelypaikka ja käytetyt välineet (myös kuljetusvälineet) pestään ja desinfioidaan tehokkailla desinfiointiaineilla; |
f) |
Eläimistä saatavat sivutuotteet kerätään ja käsitellään asiaa koskevan EU:n lainsäädännön (1) mukaisesti; |
g) |
Luonnonvaraisten sikaeläinten ruhoja etsittäessä ja käsiteltäessä sovelletaan bioturvaamistoimenpiteitä, jotta vältetään kuljetusvälineiden, pihojen ja rakennusten mahdollinen saastuminen. |
(1) https://ec.europa.eu/food/food/animal-products/eu-rules_fi
LIITE III
– Luonnonvaraisten sikaeläinten näytteenotto ja luonnonvaraisten sikaeläinten ruhojen poistaminen asianomaisissa jäsenvaltioissa (1)
1. Näytteenotto luonnonvaraisista sikaeläimistä
a) |
Passiivinen seuranta. Näytteenottoa koko maassa koskevan periaatteen (saman asianomaisen jäsenvaltion rajoitusvyöhykkeet ja alueet, jolla ei ole rajoituksia) olisi perustuttava tehostettuun passiiviseen seurantaan. Toimivaltaisen viranomaisen suorittaman riskinarvioinnin perusteella kaikki kuolleina löydetyt ja sairaat luonnonvaraiset sikaeläimet on tarvittaessa testattava afrikkalaisen sikaruton varalta PCR-menetelmällä. Jos rajoitusvyöhykkeillä II ja III on löydetty luonnonvaraisten sikaeläinten ryhmä kuolleena samasta paikasta samanaikaisesti, näytteitä voidaan ottaa PCR-testausta varten ryhmän edustavasta otoksesta EURL:n määräysten mukaisesti. |
b) |
Aktiivinen seuranta. Metsästetyistä luonnonvaraisista sikaeläimistä voidaan ottaa aktiivisen seurannan perusteella lisänäytteitä toimivaltaisen viranomaisen ohjeiden mukaisesti. Rajoitusvyöhykkeillä näyte on otettava kaikista metsästetyistä, valikoiden teurastetuista ja kuolleina löydetyistä / sairaista luonnonvaraisista sikaeläimistä (sataprosenttinen näytteenotto ja testaus PCR-menetelmällä). Rajoitusvyöhykkeillä metsästetyt luonnonvaraiset sikaeläimet voidaan tarvittaessa testata myös afrikkalaiseen sikaruttovirukseen kohdistuvien vasta-aineiden osoittamiseksi toimivaltaisen viranomaisen ohjeiden mukaisesti. |
c) |
Metsästetyistä luonnonvaraisista sikaeläimistä riittävät EURL:n määräysten mukaisesti pelkät verinäytteet (elimiä voidaan käyttää näytteenotossa tapauksissa, joissa verinäytteitä ei ole saatavilla). |
2. Luonnonvaraisten sikaeläinten ruhojen poistaminen
a) |
Ruhoja olisi etsittävä ja ne olisi hävitettävä turvallisesti ainakin rajoitusvyöhykkeillä ja kaikilla toimivaltaisen viranomaisen määrittämillä riskialueilla. Tartunnan saaneet ruhot olisi havaittava ja poistettava turvallisesti mahdollisimman pian, jotta tauti voidaan rajata suppealle alueelle ja jotta tarkoituksenmukaisia afrikkalaisen sikaruton torjunta- ja hävittämistoimenpiteitä voidaan alkaa soveltaa välittömästi. |
b) |
Jos afrikkalaista sikaruttoa havaitaan alueilla, joilla ei ole esiintynyt tartuntoja, passiivisen ruhojen etsinnän lisäksi ammattilaisten olisi etsittävä ruhoja aktiivisesti toimivaltaisen viranomaisten määrittelemissä paikoissa (”hotspot-alueilla”). |
c) |
Ruhot olisi hävitettävä viemällä ne teurasjätteiden käsittelylaitokseen, syvähautaamalla tai polttamalla (toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa) asiaa koskevan EU:n lainsäädännön mukaisesti. |
d) |
Tarvittaessa edellytetään desinfiointia. |
(1) Jäsenvaltiot, joilla on täytäntöönpanoasetuksen (EU) 2023/594 liitteessä I lueteltuja rajoitusvyöhykkeitä I, II tai III ja sen liitteessä II lueteltuja rajoitusvyöhykkeitä.
LIITE IV
– Yhteenveto III luvussa esitetyistä luonnonvaraisiin sikaeläimiin liittyvistä suosituksista
Toimenpiteet |
Epidemiologinen tilanne |
||||||||||
Ei afrikkalaista sikaruttoa (varautuminen) |
Ei afrikkalaista sikaruttoa (varautuminen) |
Afrikkalaista sikaruttoa esiintyy (hävittäminen) |
Afrikkalaista sikaruttoa esiintyy endeemisesti (torjuminen) |
||||||||
Suuntaviivoissa luokitellut alueet ja rajoitusvyöhykkeet |
|||||||||||
|
|
|
|
||||||||
|
Rajoitettu – metsästystä, ansapyyntiä ja tarvittaessa valikoivaa teurastusta varten |
Rajoitettu – ansapyyntiä ja valikoivaa teurastusta varten |
Rajoitettu – metsästystä, ansapyyntiä ja tarvittaessa valikoivaa teurastusta varten |
||||||||
|
Luonnonvaraisten sikaeläinten metsästyksen, ansapyynnin ja valikoivan teurastuksen aikana tarvittaessa toteutettavia bioturvaamistoimenpiteitä olisi tehostettava, edistettävä ja ylläpidettävä |
||||||||||
|
Kuolleina löydetyt luonnonvaraiset sikaeläimet, joista on otettu näytteet ja jotka on testattu |
Riskinarvioinnin perusteella: kuolleina löydetyt luonnonvaraiset sikaeläimet, joista on otettu näytteet ja jotka on testattu, sekä metsästetyt luonnonvaraiset sikaeläimet, jotka on testattu afrikkalaisen sikaruttoviruksen osoittamiseksi Kaikki testatut ruhot, jos riski arvioidaan suureksi |
Kaikki kuolleina löydetyt ja valikoiden teurastetut luonnonvaraiset sikaeläimet, joista on otettu näytteet ja jotka on testattu Kaikki metsästetyt luonnonvaraiset sikaeläimet, jotka on testattu |
Kaikki kuolleina löydetyt ja valikoiden teurastetut luonnonvaraiset sikaeläimet, joista on otettu näytteet ja jotka on testattu Metsästetyt luonnonvaraiset sikaeläimet, jotka on testattu riskinarvioinnin perusteella ja afrikkalaista sikaruttoa koskevan asetuksen mukaisesti |
|||||||
|
Toimivaltaisten viranomaisten ja sidosryhmien (kuten metsänhoitoyhdistysten, ympäristöviranomaisten ja metsästäjien) välisellä toimivalla, tehokkaalla yhteistyöllä on olennainen merkitys afrikkalaisen sikaruton ehkäisemisen, varhaisen havaitsemisen, torjumisen ja hävittämisen kannalta |
||||||||||
|
Toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan valikoivaa teurastusta olisi harkittava luonnonvaraisten sikaeläinten populaation vähentämiseksi |
Toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan valikoivaa teurastusta olisi harkittava ja edistettävä luonnonvaraisten sikaeläinten populaation vähentämiseksi |
Valikoivaa teurastusta olisi harkittava toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa afrikkalaisen sikaruton hävittämiseksi, kun endeeminen vaihe on saavutettu (epidemiavaiheen jälkeen); käytännössä mitään toimia ei pitäisi toteuttaa, ennen kuin epidemiakäyrän laskeva kulku on vahvistettu ja tunnistettu jatkuvalla passiivisen seurannan järjestelmällä tai ennen kuin luonnonvaraisten sikaeläinten siirtymisen estämiseksi on toteutettu muita toimenpiteitä |
Toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan valikoivaa teurastusta olisi harkittava ja edistettävä luonnonvaraisten sikaeläinten populaation vähentämiseksi |
|||||||
|
Ei sovelleta |
Voidaan harkita riskinarvioinnin perusteella yhdistettynä muihin toimenpiteisiin |
Ei sovelleta, mutta voidaan harkita erityistilanteissa riskinarvioinnin perusteella yhdistettynä muihin toimenpiteisiin |
||||||||
|
Ei sovelleta |
Ei sovelleta, mutta voidaan harkita, jotta voidaan säilyttää rajattuja, pieniä alueita ehkäisytoimenpiteiden helpottamiseksi |
Merkityksellinen afrikkalaisen sikaruton hävittämisen kannalta määritellyillä rajoitetuilla keskustartunta-alueilla, jos aidat rakennetaan ajoissa ja strategisesti, jotta taudin leviämistä voidaan hidastaa |
Ei sovelleta, mutta voidaan harkita, jotta voidaan säilyttää rajattuja, pieniä alueita torjuntatoimenpiteiden helpottamiseksi |
|||||||
|
Tavoite |
Metsästystoiminnan lisääminen populaation vähentämiseksi |
Tehometsästys (maksimaalinen metsästystoiminta) |
Kaikkien eläinlajien metsästys suositellaan kiellettäväksi kokonaan, kunnes epidemiavaihe on laantunut |
Edellyttää tarvittaessa tiukkoja bioturvaamistoimenpiteitä (sallitaan esim. metsästäjien yksityistä kotikäyttöä varten, näytteiden keräämiseksi testausta varten ja luonnonvaraisten sikaeläinten kokonaispopulaation vähentämiseksi) |
||||||
Toiminnan aste |
Saaliin lisääminen (määrällinen toiminta) |
Ajo- ja yksilömetsästys |
Valikoiva teurastus vasta epidemiavaiheen laannuttua |
Koulutettujen metsästäjien suorittama valikoiva teurastus |
|||||||
Menetelmät |
Metsästyksen kohdistaminen naaraisiin ja poikasiin (laadullinen toiminta) tavanomaisilla metsästysmenetelmillä |
Metsästys korkeimmalla mahdollisella tasolla kyseisellä alueella; yksityinen/julkinen toiminta populaation vähentämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi |
Ajojahtien kieltäminen Epidemiavaiheen laannuttua metsästys korkeimmalla mahdollisella tasolla kyseisellä alueella; yksityinen/julkinen toiminta populaation vähentämistä koskevan tavoitteen saavuttamiseksi |
Metsästys toteuttaen tiukkoja bioturvaamistoimenpiteitä näytteiden keräämiseksi testausta varten |
|||||||
|
Tehostettu passiivinen seuranta; kuolleina löydetyt luonnonvaraiset sikaeläimet, joista on otettu näytteet ja jotka on testattu riskinarvioinnin perusteella |
Tehostettu passiivinen seuranta; aktiivinen partiointi kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten löytämiseksi ja testaamiseksi |
Tehostettu passiivinen seuranta; aktiivinen partiointi kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten löytämiseksi ja testaamiseksi sekä ruhojen poistamiseksi/hävittämiseksi |
Tehostettu passiivinen seuranta; aktiivinen partiointi kuolleiden luonnonvaraisten sikaeläinten löytämiseksi ja testaamiseksi sekä ruhojen poistamiseksi/hävittämiseksi |
|||||||
|
Ei sovelleta |
Ei sovelleta |
Tartuntavyöhykkeille pääsyä olisi rajoitettava mahdollisimman paljon, koska afrikkalainen sikarutto voi tarttua esimerkiksi ihmisten, välineiden ja ajoneuvojen kautta |
Ei sovelleta, mutta voidaan harkita erityistilanteissa |
|||||||
|
Pitkäaikaista ruokintaa olisi rajoitettava, eikä sitä saisi toteuttaa |
Erityistilanteissa toimivaltainen viranomainen voi riskinarvioinnin jälkeen harkita luonnonvaraisten sikaeläinten pitkäaikaisen ruokinnan sallimista rajoitetun ajan, jotta luonnonvaraiset sikaeläimet voidaan rajata uudelle tartuntavyöhykkeelle, kun lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteena on hävittää afrikkalainen sikarutto kyseiseltä vyöhykkeeltä |
Pitkäaikaista ruokintaa olisi rajoitettava, eikä sitä saisi toteuttaa |
||||||||
|
PCR-testit |
PCR-testit Vasta-aineiden osoittamista voidaan käyttää erityistilanteissa, kuten luonnonvaraisten sikaeläinten testaamisessa rajoitusvyöhykkeellä I (seropositiivinen eläin voi merkitä kehittyvää tautitilannetta, kuten afrikkalaisen sikaruttoviruksen leviämistä rajoitusvyöhykkeiden II tai III ulkopuolelle) |
PCR-testit |
PCR-testit Vasta-aineiden osoittamista voidaan käyttää erityistilanteissa alueilla, joilla afrikkalaista sikaruttoa on esiintynyt pitkään |
|||||||
|
Metsästys ja testaus |
Metsästys ja testaus |
Valikoiva teurastus ja testaus Ansapyyntiä olisi pidettävä tehokkaana toimenpiteenä luonnonvaraisten sikaeläinten populaation rajoittamisessa tai vähentämisessä afrikkalaisen sikaruton yhteydessä rajoitetulla alueella (esim. ”valkoisella vyöhykkeellä”) yhdistettynä muihin toimenpiteisiin, joilla pyritään hävittämään afrikkalainen sikarutto etenkin uusilta tartuntavyöhykkeiltä |
Valikoiva teurastus ja testaus |
ELI: http://data.europa.eu/eli/C/2023/1504/oj
ISSN 1977-1053 (electronic edition)