EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0253
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Energy Technologies and Innovation
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Energiateknologiat ja energia-alan innovointi
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Energiateknologiat ja energia-alan innovointi
/* COM/2013/0253 final */
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Energiateknologiat ja energia-alan innovointi /* COM/2013/0253 final */
KOMISSION TIEDONANTO EUROOPAN
PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN
KOMITEALLE Energiateknologiat ja energia-alan innovointi 1. JOHDANTO Teknologia ja innovointi ovat olennaisen
tärkeitä energiahaasteisiin vastaamiseksi… EU:n on tehtävä enemmän, jotta markkinoille
saataisiin uusia, suorituskykyisiä, edullisia, vähähiilisiä ja kestäviä
energiateknologioita. Uudet teknologiat ovat olennaisen tärkeitä, jotta voidaan
saavuttaa kaikki vuodelle 2020 asetetut EU:n tavoitteet[1] niin
energian, ilmaston, talouden kuin sosiaalipolitiikan aloilla sekä saavuttaa
myöhemmin vuosille 2030 ja 2050 asetetut tavoitteet. EU tarvitsee vahvaa ja
dynaamista teknologia- ja innovointistrategiaa, jotta se voi saavuttaa
poliittiset tavoitteensa, vahvistaa kilpailuasemaansa ja koordinoida paremmin
investointeja. … ja ne
täydentävät EU:n energialainsäädäntöä … Energian sisämarkkinoita, energiatehokkuutta
ja uusiutuvia energialähteitä koskevan EU:n politiikan myötävaikutuksella
markkinoille tulee uusia teknologioita, kuten aurinkosähköpaneeleja,
energiatehokkaita laitteita, älymittareita ja kodin automatiikkaa. EU:n on
edelleen vahvistettava teknologian ja innovoinnin asemaa energiapolitiikassa,
ei ainoastaan yksittäisten teknologioiden osalta, vaan myös edistämällä uusia
liiketoimintamalleja, markkinoiden ja yhteiskunnan mukautumista ja
energiajärjestelmien parannuksia, jotka tarjoavat pidemmän aikavälin
strategisen näköalan investoinneille. … jatkuvasti muuttuvassa
energiaympäristössä EU:n politiikan myötävaikutuksella
maailmanlaajuiset investoinnit uusiutuviin energialähteisiin ovat kasvaneet
tasaisesti, mikä edellyttää suurempaa joustavuutta ja parempaa
energianhallintaa. Ydinvoiman asteittainen poistaminen käytöstä joissain maissa
ja epätavanomaisen kaasuntuotannon nopea kasvu muuttavat energiataloutta
maailmanlaajuisesti. Euroopan teollisuuden kilpailukyvyn tukemiseksi EU:n
energiateknologiaa ja energia-alan innovointia koskevalla politiikalla on
onnistuttava alentamaan kustannuksia nopeasti ja nopeuttamaan uusien kestävien
teknologioiden markkinoille tuloa. Tämä on erityisen tärkeää talouden
laskusuhdanteessa, jolla on suora vaikutus yksityisiin investointeihin ja
kansallisiin talousarvioihin. 2. MITÄ EU ON SAAVUTTANUT? 2.1. Lainsäädäntö on tuonut
teknologiaa ja innovaatioita markkinoille EU:n energian sisämarkkinat edesauttavat
sellaisten avointen ja kilpailuun perustuvien markkinoiden luomista, joilla
teollisuuden toimijat investoivat uusiin ja innovatiivisiin teknologioihin ja
palveluihin. Energian sisämarkkinoiden laajuus antaa markkinavoimille tilaa
synnyttää teknologisia kehitysaskelia ja innovaatioita. Tätä tuetaan toimilla,
joilla pyritään uudenaikaistamaan, yhdentämään ja laajentamaan
verkkoinfrastruktuuria vuoteen 2020 mennessä ja sen jälkeen, etenkin sähkön
osalta. EU on määritellyt 12 ensisijaista käytävää, joiden avulla verkkoon
voidaan muun muassa syöttää enemmän tuuli- ja aurinkosähköä ja varmistaa
samalla keskeytymättömät toimitukset. Sisämarkkinoita varten kehitettävissä
teknisissä säännöissä (eli verkkosäännöissä) keskitytään teknologioiden
integrointiin vastauksena energiajärjestelmän muutoksiin. Tähän työhön liittyen
siirtoverkonhaltijat kehittävät uusia mallintamismenetelmiä ja älykkäämpiä
verkon toimintatapoja. Jotta kuluttajista voitaisiin tehdä aktiivisempia
toimijoita yhdennetyillä energiamarkkinoilla, EU:n politiikassa pyritään
edistämään myös ”älykkäiden” ja tietotekniikkapohjaisten teknologioiden
kehittämistä, kuten älykkäitä mittareita, sähköautoja, kysynnänhallintaa,
mikrotuotantoa ja paikallisia varastointitekniikoita, jotka mahdollistavat
joustavan kysynnän ja paremman kulutuksen hallinnan. Vuodelle 2020 asetettujen tavoitteiden
saavuttamiseksi EU:n energiapolitiikassa tuetaan siirtymistä alhaisempia
hiilidioksidipäästöjä aiheuttaviin tuotantoteknologioihin. Uusiutuvia
energianlähteitä koskevan direktiivin myötävaikutuksella ja jäsenvaltioiden
tuella uusiutuvien energialähteiden käyttö on kasvanut voimakkaasti ja niiden
kustannukset ovat vähentyneet merkittävästi. Osana siirtymistä vähähiiliseen
energiajärjestelmään EU:n politiikassa on pyritty edistämään hiilidioksidin
talteenoton ja varastoinnin teknologioita ja turvallisempaa ydinenergian
tuotantoa. Energiatehokkuutta koskevan EU:n politiikan ja
lainsäädännön kuten energiatehokkuutta ja ekologista suunnittelua koskevien
direktiivien myötä markkinoille tulee uutta teknologiaa. Tämän rinnalla
alakohtainen energiatehokkuus- ja ekosuunnittelulainsäädäntö ajaa
energiatehokkaiden laitteiden (esim. lämmityskattiloiden, pesukoneiden,
televisioiden ja tietokoneiden) kehittämistä ja käyttöönottoa ja tuo
energiansäästöjä kuluttajille. Rakennussektorilla EU:n lainsäädäntö edistää
rakennusten energiatehokasta peruskorjausta ja uusien lähes
nollaenergiarakennusten rakentamista. Liikennesektorilla edistetään alhaisia
päästöjä ja sähköajoneuvoja. EU:n päästökauppajärjestelmän ja
vastuunjakopäätöksen myötä kasvihuonekaasupäästöjen hinta on otettava huomioon
EU:n yritysten operatiivisissa ja investointipäätöksissä, mikä on johtanut merkittävään
päästöjen vähenemiseen. Päästökauppajärjestelmän merkitystä pitkän aikavälin
vähähiilisiä investointeja edistävänä tekijänä on kuitenkin epäilty, koska
hiilidioksidin hintasignaali on kriisin vuoksi ollut alhainen ja epävakaa. 2.2. Tutkimuksen ja innovoinnin
perusedellytysten parantaminen Innovaatiounionin yhteydessä on esitetty
yhdennetty tutkimus- ja innovaatiostrategia, jonka avulla parannetaan julkista
rahoitusta ja puututaan esteisiin, jotka haittaavat yksityisiä investointeja.
Perusedellytysten parantamisessa on edistytty merkittävästi. Tämä koskee muun
muassa yhtenäistä patenttisuojaa (mikä vähentää huomattavasti
patentointikustannuksia), toimivaa EU:n laajuista pääomasijoitusjärjestelmää ja
julkisia hankintoja koskevien sääntöjen uudenaikaistamista. Eurooppalainen
tutkimusalue lisää jäsenvaltioiden tutkimusrahoituksen vaikuttavuutta ja
parantaa tutkijoiden toimintaedellytyksiä, muun muassa koordinoimalla eri
jäsenvaltioista saatavaa rahoitusta, parantamalla tutkijoiden urakehitystä ja
liikkuvuutta ja tarjoamalla tutkijoille mahdollisuuden käyttää maailmanluokan
tutkimusinfrastruktuureja. 2.3. SET-suunnitelma – EU:n
tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman veturi EU:n strateginen energiateknologiasuunnitelma
(SET-suunnitelma) vahvistettiin vuonna 2008 kehykseksi, joka edistää EU:n
energia- ja ilmastopolitiikkaan liittyvän teknologian kehittämistä. Se perustuu
kolmepilariseen täytäntöönpanostrategiaan, johon sisältyvät ohjausryhmä,
eurooppalaiset teollisuusaloitteet ja Euroopan energiatutkimuksen
yhteenliittymä (EERA) ja jota tukee tietojärjestelmä (SETIS)[2].
Strategisten energiateknologioiden ohjausryhmä on mahdollistanut rakenteellisen
vuoropuhelun jäsenvaltioiden kanssa, mikä on johtanut kansallisten energiaan
liittyvien tutkimus- ja innovaatiopolitiikkojen entistä suurempaan
lähentymiseen ja edistänyt siirtymistä yhteisiin toimiin, joilla pyritään
saavuttamaan yhteisiä tavoitteita nopeammin ja tehokkaammin. SET-suunnitelmassa etusijalle asetetaan
teknologiat, joilla on suurin merkitys vuoden 2020 energia- ja
ilmastotavoitteiden saavuttamisen kannalta: tuulienergia, aurinkoenergia,
sähköverkot, hiilidioksidin talteenotto ja varastointi, bioenergia,
ydinenergia, polttokennot ja vety sekä energiatehokkuus. Eurooppalaisissa
teollisuusaloitteissa kaikille näille aloille on määritelty ensisijaisia
tutkimus- ja innovaatiokohteita teknologian etenemissuunnitelmien avulla,
mukaan lukien materiaaleja koskeva alakohtainen etenemissuunnitelma[3], ja
niiden toimet on kohdistettu suuriin hankkeisiin, joista saadaan eurooppalaista
lisäarvoa. EERAn kautta kootaan yhteen kansallisia tutkimusvalmiuksia
sellaisten uusien ratkaisujen kehittämiseksi, joiden vaikutus ulottuu vuotta
2020 pidemmälle. EU:n rahoitusta on ollut saatavilla pääasiassa
tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman eri osista, kuten energia ja keskeiset
mahdollistavat teknologiat (esim. tieto- ja viestintäteknologia ja
materiaalit). Seitsemännen puiteohjelman energian aihealueessa tuettiin vuosina
2007–2012 noin 350 hanketta noin 1,8 miljardilla eurolla. Seitsemännestä
puiteohjelmasta on myös annettu merkittävää tukea yksityisen ja julkisen
sektorin kumppanuuksien ja rahoitusvälineiden kautta (ks. jäljempänä). Lisäksi
EU-tason tukea on annettu Euroopan innovaatio- ja teknologiainstituutin (EIT)
ja sen osaamis- ja innovaatioyhteisön InnoEnergy kautta. Huomattavaa
lisärahoitusta on saatu Euroopan energia-alan elvytysohjelmasta (EEPR) sekä
uusien osallistujien varausta koskevassa NER 300 -ohjelmasta. Julkiset ja
yksityiset investoinnit teknologian kehittämiseen SET-suunnitelman eri aloilla
kasvoivat vuoden 2007 3,2 miljardista eurosta 5,4 miljardiin euroon vuonna 2010[4] (kuva 1).
Teollisuus vastaa nykyisin noin 70 prosentista SET-suunnitelman
painopistealoilla tehtävistä tutkimus- ja innovaatioinvestoinneista; jäsenvaltioiden
osuus on 20 prosenttia ja Euroopan komission 10 prosenttia. Kuva 1: Arvio
julkisista ja yksityisistä t&k-investoinneista vuonna 2010 teknologioittain
ja lähteittäin (JRC/SETIS)[5] Näiden toimien tuloksena SET-suunnitelmaan
liittyvien teknologioiden alalla on saavutettu merkittävää edistymistä
teknologian kehittämisessä ja kustannusten alentamisessa. Viimeksi kuluneiden kahden vuosikymmenen
aikana aurinkosähköjärjestelmien hinnat ovat alentuneet kaikkialla maailmassa,
mihin on vaikuttanut merkittävästi teknologian ja markkinoiden kehitys.
Aurinkosähkömoduulien hinta laski voimakkaasti (kolmasosaan kahdessa vuodessa)[6]. SET-suunnitelmassa asetettu tavoite 1 euro/kW[7] vuoteen 2030 mennessä voi toteutua jo vuonna 2020, mikä alentaa
merkittävästi yhteiskunnalle aiheutuvia kustannuksia. Tuulivoima (lähinnä maalla) muodostaa jo
merkittävän osan energiantuotannosta. 106 gigawatin asennettu
tuulivoimakapasiteetti tuotti vuoden 2012 lopussa 210 terawattituntia eli 7
prosenttia Euroopan sähköntuotannosta[8].
Merkittävien tuulivoimalaitteiden toimittajien vuotuinen liikevaihto oli 20
miljardia euroa vuonna 2012. Tuulivoimateknologian markkinat ovat
maailmanlaajuiset, mutta niillä on vahva paikallinen vaikutus:
turbiininvalmistajien maailmanlaajuinen markkinaosuus riippuu voimakkaasti
siitä, kuinka niiden kotimarkkinat toimivat. EU jatkaa myös
merituulivoimasovelluksia koskevia toimiaan; tällä alalla teknologia kehittyy
edelleen ja kustannukset pienenevät. Liikennesektorilla EU:n toimissa keskitytään
saavuttamaan uusiutuvien energialähteiden 10 prosentin osuus energian
kulutuksesta; tähän pyritään etenkin vaihtoehtoisten polttoaineiden avulla.
Epäsuoran maankäytön muutoksen (ILUC) lieventämiseksi komissio ehdotti, että
enintään puolet 10 prosentin tavoitteesta olisi saavutettava perinteisillä
biopolttoaineilla, jolloin kehittyneiden biopolttoaineiden kysyntä kohoaisi 6
Mtoe:iin, mikä tarkoittaa 15 laitosta, jonka kunkin vuotuinen kapasiteetti on
100 Ktoe. Toiminta on lähtenyt hyvin käyntiin, ja seitsemännestä puiteohjelmasta
rahoitetaan yhdeksää lignoselluloosasta tuotetun biopolttoaineen suuren
mittakaavan demonstrointihanketta, joiden kapasiteetti on 40‑80 tuhatta
tonnia vuodessa. 2.4. Älykäs energiahuolto
Euroopassa -ohjelma Älykäs energiahuolto Euroopassa -innovaatio-ohjelmassa
on vuodesta 2007 lähtien tuettu teknologioiden markkinoille saattamista ja
pyritty poistamaan teknologiaan liittymättömiä esteitä (rahoituksellisia,
sääntelyllisiä ja hallinnollisia). Ohjelmassa keskitytään energiatehokkuuteen
ja uusiutuviin energialähteisiin. Se on synnyttänyt yli 300 hankkeen kautta
runsaan 4 miljardin euron investoinnit kaikilla loppukäyttösektoreilla,
liikenne mukaan luettuna. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelma on
johtanut yksityistä rahoitusta lisäävien uusien liiketoimintamallien
yleistymiseen. Esimerkkinä tällaisesta liiketoimintamallista voidaan mainita
energiatehokkuussopimus (EPC), jossa energiansäästötoimenpiteisiin tehtävä
alkuinvestointi maksetaan takaisin paremman energiatehokkuuden myötä saavutettavilla
kustannussäästöillä. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmassa tämä
liiketoimintamalli on tähän mennessä toistettu 10 jäsenvaltiossa, myös
sellaisissa, joissa tämä toimintamalli oli aiemmin suurelta osin tuntematon. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmassa on
luotu yhteistyö rahoituslaitosten kanssa. Hankesuunnittelun tukivälineiden
(ELENA[9]
ja Mobilising Local Energy Investment) kautta kestävään energiaan on koottu
noin 2 miljardin euron investoinnit (38 miljoonan euron EU-rahoituksella).
Ohjelmassa on otettu ensimmäisenä käyttöön tuki, joka on suunnattu
”energiajärjestelmän muutoksen” toimijoille kuten paikallis- ja
alueviranomaisille, kouluille, sairaaloille ja sosiaalisia asuntoja tarjoaville
tahoille ja jossa otetaan huomioon toimien toteuttajien tarpeet koulutuksen ja
tiedotuksen avulla. Investointien odotetaan tuottavan yli 2000 GWh:n
energiansäästöt vuosittain. Ohjelmaan sisältyvän Build-up Skills
-aloitteen kautta siinä käsitellään toimijoiden tarpeita, jotka liittyvät lähes
nollaenergiarakennusten rakentamiseen kaikkialla EU:ssa. Energiavaltaisen
teollisuuden alalla CARE+-hanke auttoi kemianteollisuuden pk-yrityksiä
saavuttamaan 10–20 prosentin energiansäästöt. 2.5. Julkisen ja yksityisen
sektorin kumppanuudet ja yhteisyritys Seitsemännestä puiteohjelmasta tuettu
polttokenno- ja vetyteknologia-alan yhteisyritys on mahdollistanut
teollisuusvetoisen tutkimus- ja demonstrointiohjelman toteuttamisen, joka
kattaa sekä liikenteen että kiinteän voimantuotannon sovellukset. Tähän
mennessä myönnetyt 380 miljoonan euron avustukset ovat tuoneet lähemmäs
markkinoita erilaisia sovelluksia (esim. tavaroiden siirto- ja nostolaitteet,
varavoimajärjestelmät) ja alentaneet samalla kustannuksia ja parantaneet
sovellusten tehokkuutta ja käyttöikää. Rakennusten energiatehokkuutta, tulevaisuuden
tehtaita ja vähäpäästöisiä ajoneuvoja koskevat tutkimussuuntautuneet julkisen
ja yksityisen sektorin kumppanuudet ovat koonneet yhteen kunkin alan toimijoita
muotoilemaan yhteisen toimintasuunnitelman ja ohjaamaan EU:n rahoitusta sen
tavoitteiden mukaisesti. EU antoi vuosina 2009–2012 yhteensä 1,6 miljardin
euron rahoituksen, ja yksityisen sektorin investointeja tehtiin vastaava määrä.
Julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin on osallistunut runsaasti myös
pk-yrityksiä. 2.6. Velkarahoituksen saatavuuden
parantaminen – riskinjakorahoitusväline Euroopan investointipankki on antanut
seitsemännen puiteohjelman riskinjakorahoitusvälineen tuella noin 10 miljardin
euron lainasitoumukset (EU:n rahoitusosuus 1 miljardia euroa), joiden
avulla on koottu yli 20 miljardin euron tutkimus- ja innovaatioinvestoinnit
pääasiassa suurilta ja keskisuurilta yrityksiltä. Riskinjakorahoitusväline
kannustaa hankkeiden toteuttajia toteuttamaan tutkimus- ja innovaatiotoimia,
joihin liittyy suuri riski. Vuosina 2009–2012 energiasektori muodosti 14–18
prosenttia riskinjakorahoitusvälineen rahoituksesta; tähän sisältyy suuria,
ensimmäisiä laatuaan olevia investointeja aurinko- ja tuulivoimaan sekä
energiatehokkuuden parantamiseen tehtäviä investointeja, etenkin
autoteollisuudessa. 2.7. Alueellinen ulottuvuus –
koheesiopolitiikan tarjoama tuki Koheesiopolitiikan talousarviosta on osoitettu
merkittävää rahoitusta kestävään energiaan, ja ohjelmakaudella 2007–2013
energiatehokkuuteen ja uusiutuviin energialähteisiin on määrä investoida yli 10
miljardia euroa. Yksi esimerkki on Lounais-Englannissa sijaitseva
aaltoenergiakeskus Wave Hub, josta on tarkoitus luoda maailman suurin testialue
aaltojen energiasta sähköä tuottaville laitteilla. Toinen on Ala-Itävallan
Green Buildings Cluster ‑hanke, joka kokoaa yhteen rakennusalan
ammattilaisia ja tutkijoita pohtimaan ilmastonmuutoksen kaltaisia haasteita ja
mahdollistaa innovoinnin yhteistyön kautta. 2.8. Energiateknologioita ja
energia-alan innovointia koskevan EU:n toimintaympäristön arviointi Eurooppa on oikealla uralla
energiateknologioiden kehittämisen edistämisessä ja innovoinnille suotuisien
olosuhteiden luomisessa, mutta paljon on vielä tekemättä. Nopeasti muuttuva energiaympäristö edellyttää
koko järjestelmää koskevaa lähestymistapaa ja kykyä reagoida uuteen
kehitykseen. Sekä SET-suunnitelman täytäntöönpanon arvioinnissa[10] että
tämän tiedonannon tueksi toteutetussa julkisessa kuulemisessa[11]
todettiin, että SET-suunnitelma on kohdennettava enemmän energiajärjestelmän
integrointiin ja innovaatioketjun eri vaiheissa toteutettavien toimien
integrointiin ja että eurooppalaisia teollisuusaloitteita ja EERAa on
koordinoitava paremmin suhteessa näihin tavoitteisiin. Teollisuuden
toimitusketjua on kehitettävä edelleen, ja tutkimus- ja innovointiketjun
toimijoita ja investointeja on koordinoitava tiiviimmin kehitystyön ja
markkinoille saattamisen nopeuttamiseksi. Vaikka jäsenvaltioilla on samoja teollisuuteen
ja tutkimukseen liittyviä tavoitteita, ne eivät ole tällä hetkellä sitoutuneet
SET-suunnitelmaan parhaalla mahdollisella tavalla. On edistettävä koordinoituja
ja/tai yhteisiä investointeja jäsenvaltioiden kesken ja EU:n kanssa, jotta
voidaan houkutella yksityisen sektorin investointeja eurooppalaisten teollisuusaloitteiden
laatimien teknologian kehittämissuunnitelmien ja EERAn yhteisten ohjelmien
tueksi. Samoin on varmistettava teollisuuskumppaneiden selkeä sitoutuminen muun
muassa julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksiin jaetun vision ja
selkeästi määriteltyjen tavoitteiden pohjalta. EERAn tutkimusvalmiudet on
puolestaan integroitava paremmin, jotta voidaan nopeuttaa sellaisten tulosten
tuottamista, jotka ovat tiiviimmin yhteydessä teollisuuteen. Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmasta
vuonna 2011 tehdyssä ulkoisessa arvioinnissa[12] todettiin, että ohjelmalla on keskeinen
asema palveluinnovaatioiden kehittämisessä ja tietämyksen ja valmiuksien
luomisessa ja sellaisten uusien liiketoimintamallien kehittämisessä, joilla
voidaan houkutella yksityistä rahoitusta energiatehokkaiden ja uusiutuviin
energialähteisiin perustuvien teknologioiden saamiseksi markkinoille. Tämän
onnistuneen esimerkin pohjalta energiainnovaatioiden markkinoille tuloa tukevat
toimenpiteet on laajennettava muille energiapolitiikan aloille, ja ne olisi
kytkettävä tiiviimmin rakenne- ja koheesiorahastoihin. Samaan tapaan polttokenno- ja
vetyteknologia-alan yhteisyrityksen väliarvioinnissa[13]
suositellaan toiminnan kohdistamista vahvemmin sovellettuun tutkimukseen ja
suuren mittakaavan demonstrointitoimiin, jotka ovat yhteydessä
energiajärjestelmän tarpeisiin, kuten vedyn käyttäminen uusiutuvista
energialähteistä tuotetun sähkön varastointiin. Kaikki tämä korostaa sellaisen EU:n tason
yhtenäisen tutkimus- ja innovointiketjun tarvetta, joka ulottuu
perustutkimuksesta tuotteiden markkinoille saattamiseen. 3. ENERGIATEKNOLOGIA- JA
INNOVOINTISTRATEGIA VUOTEEN 2020 JA SEN JÄLKEEN Euroopan energiateknologia- ja
innovointistrategialla on kiihdytettävä innovointia vähähiilisten
huipputeknologioiden ja innovatiivisten ratkaisujen alalla ja kavennettava
tutkimuksen ja markkinoiden välistä kuilua. Tämä on tunnustettu Horisontti 2020
-ohjelmaa koskevissa komission ehdotuksissa, sillä ohjelmassa EU:n tutkimus- ja
innovaatiotuet (mukaan lukien seitsemättä puiteohjelmaa ja Älykäs energiahuolto
Euroopassa II -ohjelmaa seuraavat ohjelmat ja lisätuki Euroopan innovaatio- ja
teknologiainstituutille) kootaan yhteen yksinkertaistettuun kehykseen. EU:n
rahoitus on kuitenkin jatkossakin vain rajallinen osa Euroopassa annettavaa
kokonaisrahoitusta, ja pääperiaatteet ja keskeiset kehityssuunnat on tarpeen
ottaa huomioon myös yksityisen sektorin ja jäsenvaltioiden investoinneissa.
Toteutuksen on perustuttava entistä enemmän kumppanuuksiin, joilla saadaan
aikaan riittävä mittakaava ja kattavuus, ja niukoilla julkisilla ja
yksityisillä resursseilla on saatava aikaan entistä suurempi vaikutus. 3.1. Pääperiaatteet Lisäarvon tuottaminen EU:n tasolla EU:n toimet on kohdistettava sinne, missä
niistä saadaan todellista lisäarvoa. EU:n olisi keskityttävä suuren mittakaavan
hankkeisiin, jotka ylittävän sen, mitä jäsenvaltiot voivat saavuttaa yksin tai
kahdenvälisesti, ja edistettävä innovointia sääntelyn ja rahoituksen avulla.
Sen olisi tuettava tutkimus- ja innovointivalmiuksien rakentamista kehityksen
nopeuttamiseksi ja mittakaavaetujen saavuttamiseksi. Painopisteiden määrittely koko
energiajärjestelmää silmällä pitäen Energiateknologioiden kehitys olisi nähtävä
siitä näkökulmasta, että kyse on kustannustehokkaiden energiapalvelujen
tarjoamisesta loppukäyttäjille: valaistus, lämmitys, jäähdytys, vähäpäästöinen
liikenne jne. Yksittäisten teknologioiden kehitystä olisi arvioitava siltä
kannalta, kuinka ne voidaan liittää energiajärjestelmään ja mikä on niiden
vaikutus koko energiajärjestelmään (energian tuotanto, siirto, jakelu ja
käyttö). Järjestelmälähtöinen lähestymistapa merkitsee sitä, että ei jäädä
kiinni energialähteiden ja loppukäyttömuotojen nykyiseen jaotteluun, ja siksi
siinä olisi haettava synergioita ja hyödynnettävä täydentävyyksiä ja
heijastusvaikutuksia eri alojen välillä (esim. energia, tieto- ja
viestintätekniikka, liikenne, maatalous) ja etsittävä elinkaaripohjaisia
ratkaisuja, jotka vähentävät energian kokonaistarvetta vähentämällä jätteen
syntymistä ja lisäämällä materiaalien uudelleenkäyttöä ja kierrätystä. Toimien yhdentäminen energia-alan
innovointiketjun varrella ja yhteyksien lujittaminen energiapolitiikkaan Innovaatiosyklin tukeminen perustutkimuksesta
aina tuotteiden käyttöönottoon asti edellyttää valmiuksien parantamista
markkinoille saattamista edistävillä toimenpiteillä, seuraavan sukupolven
teknologioiden käyttökelpoisuuden osoittamista, sääntelyyn liittyvien esteiden
poistamista, yksittäisten teknologioiden markkinaolosuhteiden analysointia ja
innovaatioinvestoinneille suotuisan investointiympäristön ja -horisontin
luomista. Resurssien kokoaminen ja erilaisten
rahoitusvälineiden hyödyntäminen Energiahaaste edellyttää sellaisia
tutkimukseen ja innovointiin tehtäviä investointeja, jotka ovat yksittäisen jäsenvaltion
tai yksityisen toimijan ulottumattomissa. Aikana, jona tutkimusvetoisten
ratkaisujen tarve on polttava ja julkisiin resursseihin kohdistuu suuri paine,
jäsenvaltioiden yksittäisiä investointeja teollisuuden tukemiseksi on
täydennettävä ohjelmilla, jotka mahdollistavat kunnianhimoiset ja
perustavanlaatuiset teolliset kehitysaskeleet, ja epäsuorasti integroimalla
tiiviimmin kansallinen institutionaalinen rahoitus ja tutkimuslaitokset.
Innovoinnin ja käyttöönoton eri vaiheet vaativat erilaisia rahoitusmekanismeja.
Synergioita EU:n rakenne- ja investointirahastojen kanssa olisi hyödynnettävä
paremmin, etenkin älykästä erikoistumista koskevien kansallisten ja/tai
alueellisten tutkimus- ja innovaatiopoliittisten strategiakehysten[14] avulla.
Innovoinnin rahoitukseen voidaan käyttää myös muita ohjelmia, kuten Verkkojen
Eurooppa -välinettä (älykkäät verkot ja sähkönsiirron valtaväylät), tai muita
rahoitusvälineitä, kuten Horisontti 2020 -ohjelman osassa ”Riskirahoituksen
saatavuus” ehdotettuja välineitä tai Euroopan investointipankin suoraan
käyttämiä välineitä. Tulevaisuudessa voitaisiin käyttää myös ”NER 300”
-ohjelman kaltaisia päästökauppajärjestelmän rahoitusmekanismeja. Vaihtoehdot pidetään avoimina, samalla
kun keskitytään kaikkien lupaavimpiin teknologioihin vuoden 2020 jälkeistä
aikaa ajatellen Useimpien energiateknologioiden saaminen
käyttöön vie kauan, joten nyt tehtävillä investointipäätöksillä on vaikutuksia
vielä vuoden 2020 jälkeen. Tästä syystä EU:n on edistettävä valikoimaa
erilaisia teknologioita, jotka saattavat saavuttaa kypsyysasteen vasta vuoden
2020 jälkeen. Energiateknologia- ja innovointistrategia luo kehyksen, jonka
puitteissa voidaan kehittää taloudellisia ja toteuttamiskelpoisia
energiateknologioita ja -ratkaisuja sekä lyhyellä että pitkällä aikavälillä
EU:n ja maailman markkinoille. Sen pohjana on Euroopan komission Horisontti
2020 -ohjelmaa koskeva ehdotus, joka on parhaillaan käsiteltävänä
lainsäädäntömenettelyssä. Siinä otetaan myös huomioon tulokset, jotka on saatu
ilmasto- ja energiapolitiikan puitteita vuoteen 2030 koskevasta vihreästä
kirjasta käydystä keskustelusta. 3.2 Tarvittavat keskeiset
kehitysaskeleet Energiatehokkuuden kaikkien
mahdollisuuksien hyödyntäminen keskittymällä loppukäyttöön Energiatehokkuuteen tehtävät investoinnit
tuovat säästöjä kuluttajille ja antavat EU:n teollisuudelle mahdollisuuden
vähentää riippuvuuttaan energian hinnoista, alentaa kustannuksiaan ja parantaa
kilpailukykyään. Rakennusten osuus
loppuenergian käytöstä on lähes 40 prosenttia, joten yksi ensisijaisista
tavoitteista on nopeuttaa nykyisten rakennusten energiatehokkaita
peruskorjauksia ja tehdä uusista rakennuksista lähes nollanenergiarakennuksia.
On kehitettävä ja demonstroitava uusia rakennusmateriaaleja, uusia tapoja
integroida uusiutuvat energialähteet rakennuksiin ja uusia rakennusten
energiatehokkaan korjaamisen konsepteja ja liiketoimintamalleja. Näitä on
tuettava lähentämällä kansallista ja alueellista sääntelyä hallinnollisen
taakan keventämiseksi, määrittelemällä vakiomenetelmiä rakennusten
energiatehokkuuden mittaamista varten ja tukemalla yhtenäismarkkinoiden
toimintaa. Etusijalle on asetettava sellaisten
innovaatioiden kehittäminen ja käyttöönotto, jotka vähentävät merkittävästi
teollisuuden energiakustannuksia; tämä koskee etenkin energiavaltaista
teollisuutta ja pk-yrityksiä (esim. parantamalla teollisuuden lämpöeristystä
Euroopassa vuotuista energiakulutusta voitaisiin vähentää 4 prosenttia). Tähän
sisältyy tuki sellaisten taitojen kehittämiselle, joilla teollisuuden energiatehokkuusparannukset
voidaan toteuttaa, kuten energiatarkastajien ja energiajohtajien koulutukselle. Kilpailukykyisten ratkaisujen
tuottaminen puhdasta, kestävää, turvallista ja tehokasta energiajärjestelmää
varten Innovaatioilla, joilla varmistetaan
Euroopan energiajärjestelmän joustavuus ja turvallisuus, vähennetään koko
energiainfrastruktuurin kustannuksia ja valmistellaan sitä ottamaan vastaan
huomattavasti suurempia määriä uusiutuvista lähteistä tuotettua energiaa.
Sähkön varastointiteknologiat tulevat olemaan tärkeitä siirto- ja
jakelutasolla. Innovaatioita tarvitaan sähköntoimitusten
jatkuvuuden varmistamiseksi ja infrastruktuurien kysynnän hallitsemiseksi
uusiutuvista lähteistä tuotetun sähkön kustannustehokkaalla
tasapainottamisella, joka tapahtuu paikallisella tasolla kysynnänohjauksen ja
kysyntäjouston avulla ja siirtotasolla sellaisten pitkän matkan sähkönsiirtoon
liittyvien innovaatioiden avulla, jotka mahdollistavat tasapainottamisen
useiden uusiutuvan energian tuotantopaikkojen välillä, esim. off shore
-tuulivoiman liittämiseksi verkkoon. Kuluttajien aktiivisen osallistumisen mahdollistavat teknologiat avaavat tietä verkkojen energiatehokkuuden
parantamiselle tieto- ja viestintätekniikan laajemman hyödyntämisen kautta.
Jakeluverkkoihin liittyvät innovaatiot ja markkinaympäristön kehitys, jotka
lisäävät kuluttajien vaikutusmahdollisuuksia, samalla kun varmistetaan
heikommassa asemassa olevin kuluttajien riittävä suojelu, antavat kuluttajille
mahdollisuuden hyötyä parhaista hinnoista ja ehdoista sekä tuottaa ja myydä
energiaa itse. Vaikka joukko erilaisia teknologioita (maalla
tuotettu tuulivoima ja aurinkosähkö) on kehitetty ja saatettu markkinoille
onnistuneesti käyttöönoton tukitoimien ansiosta, kustannustehokkaiden ja
kestävien energiavaihtoehtojen valikoiman edelleen kehittämiseen on omaksuttava
avoin ja joustava lähestymistapa. Muita lupaavia uusiutuviin
energialähteisiin liittyviä aloja ovat kelluva ja muu ulkomeren tuulivoima,
merienergia, keskittävän aurinkolämmön edistysaskeleet ja uudet aurinkosähkösovellukset.
Lämmitys- ja jäähdytysteknologioiden ja vety- ja polttokennoteknologioiden
aloilla tarvitaan lisää tutkimusta. Innovaatioita tarvitaan myös uusissa
materiaaleissa, keskeisissä mahdollistavissa teknologioissa kuten tieto- ja
viestintäteknologiassa, nanoteknologiassa, mikro- ja nanoelektroniikassa,
fotoniikassa, bioteknologiassa ja kehittyneissä valmistusprosesseissa. EU:n
pitkän aikavälin fuusioenergiatutkimuksen keskeinen hanke on kansainvälinen
lämpöydinkoereaktori (ITER)[15]. Teknologian kehittämistä tarvitaan tukemaan
ydinenergiajärjestelmien turvallista toimintaa, kestävien ratkaisujen
kehittämistä ydinjätehuoltoon ja ydinalan osaamisen säilyttämistä. Tässä
olisi keskityttävä olemassa olevien ydinvoimaloiden turvallisuuteen, etenkin
niiden käyttöiän pidentämistä silmällä pitäen, sekä tulevien
ydinenergiajärjestelmien turvallisuuteen. Tutkimusta on jatkettava pitkän
aikavälin ratkaisujen löytämiseksi Euroopan ydinjätehuoltoon kehittämällä
geologista loppusijoitusta. Näitä toimia olisi täydennettävä pieniin
säteilyannoksiin liittyviä riskejä koskevalla monialaisella tutkimuksella.
Seuraavan sukupolven ydinfissioreaktorit, kuten neljännen sukupolven
järjestelmät, ovat potentiaalisia pitkän aikavälin ydinenergiavaihtoehtoja. Vaihtoehtoisia
polttoaineita koskevan strategian[16]
mukaisesti Euroopan liikenteen polttoainevalikoimaan on lisättävä kestäviä
vaihtoehtoisia polttoaineita, jotta öljy voidaan pitkällä aikavälillä
korvata energialähteenä kaikissa liikennemuodoissa. Tämä edellyttää polttoaineiden
(etenkin kehittyneiden biopolttoaineiden, biometaanin ja vedyn) ja
liikennesovellusteknologioiden kohdennettua kehittämistä ja kustannusten
alentamista. Innovaatioiden edistäminen todellisissa
toimintaympäristöissä ja markkinavetoisen toimintakehyksen kautta Erityistä huomiota on kiinnitettävä
kaupunkeihin, jotka käyttävät huomattavasti enemmän energiaa kuin mitä ne
pystyvät tuottamaan. Energia-, tieto- ja liikennevirtoja on integroitava
tiiviimmin ja optimoitava alueiden, kaupunkien ja yhteisöjen tasolla. Älykkäitä
kaupunkeja ja yhteisöjä koskevan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden[17]
lähtökohtana on sellaisten tieto- ja viestintätekniikan käyttöön perustuvien
kaupallisen tason älykkäiden kaupunkiratkaisujen demonstrointi energia- ja
liikennesektoreilla, jotka voivat tuottaa kustannustehokkaita ratkaisuja
Euroopan taajama-alueilla. Markkinoille saattamista tukevia toimenpiteitä
tarvitaan kaikkien innovatiivisten energiateknologioiden käyttöönottovaiheessa,
jotta toimitusketjuihin tehtäviä investointeja voidaan laajentaa, sekä
politiikan täytäntöönpanon tukemiseksi verkkojen, uusiutuvan energian ja
energiatehokkuuden aloilla teknologiaan liittymättömien esteiden poistamiseksi,
muun muassa: ·
parantamalla markkinatoimijoiden ja viranomaisten valmiuksia
ottaa käyttöön tehokkaita toimintapolitiikkoja ja toimenpiteitä, jotka vetävät
uusia teknologioita markkinoille. Tähän sisältyy toiminnanharjoittajien jatkuva
kehitys (esim. asentajien ja insinöörien taitojen kehittäminen); ·
tukemalla innovatiivisten rahoitusratkaisujen
kehittämistä ja käyttöönottoa uusiutuvien energialähteiden ja
energiatehokkuuden alalla, mukaan lukien käyttöönoton rahoitus. Kansallisten ja alueellisten
innovaatiostrategioiden on oltava keskeisessä asemassa innovoinnin
edistämisessä todellisissa toimintaympäristöissä. Niiden avulla olisi tuettava
tutkimus- ja innovointivalmiuksien rakentamista ja tutkimuksen ja innovoinnin
tulosten nopeampaa hyödyntämistä ja levittämistä markkinoilla, kiinnittäen
erityistä huomiota innovoinnille suotuisan liiketoimintaympäristön luomiseen
pk-yrityksille ja alueelliselle ja paikalliselle teollisuudelle, mukaan lukien
riskirahoituksen saatavuuden parantaminen. 4. ENERGIATEKNOLOGIA- JA
INNOVOINTISTRATEGIAN TÄYTÄNTÖÖNPANO SET-suunnitelma on jatkossakin keskeinen
väline, jonka avulla edellä käsiteltyihin haasteisiin pyritään vastaamaan. Se
tarjoaa vertailukohdan energia-alan tutkimukseen ja innovointiin tehtäville
EU:n, kansallisille, alueellisille ja yksityisille investoinneille. SET-suunnitelmaa on kuitenkin vahvistettava,
jotta voidaan vastata uusiin haasteisiin ja jotta tutkimus- ja
innovointivalmiudet ja -resurssit voidaan yhdistää paremmin kaikkialla
Euroopassa. Tästä syystä ehdotetaan seuraavia muutoksia: ·
Energiajärjestelmän ja innovointiketjun
integroinnin edistämiseksi SET-suunnitelman ohjausryhmän johdolla olisi
laadittava yhtenäinen etenemissuunnitelma, joka sisältää tässä
tiedonannossa määritellyt pääperiaatteet ja keskeiset toimenpiteet. Tässä
yhtenäisessä etenemissuunnitelmassa olisi koottava yhteen SET-suunnitelman
(päivitetyt) teknologian etenemissuunnitelmat säilyttäen niiden
teknologiakohtaiset erityispiirteet; sen olisi katettava koko tutkimus- ja
innovointiketju perustutkimuksesta demonstrointiin ja markkinoille saattamisen
tukemiseen; ja siinä olisi määriteltävä selkeät roolit ja tehtävät eri
sidosryhmille, kuten EERAlle, eurooppalaisille teollisuusaloitteille, Euroopan
innovaatio- ja teknologiainstituutille, asianomaisille eurooppalaisille
julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksille ja muille sidosryhmille, kuten
korkeakouluille, sijoittajille ja rahoittajille, edistäen samalla niiden
välisiä synergioita ja vuorovaikutusta. Ensimmäinen yhtenäinen
etenemissuunnitelma on määrä laatia vuoden 2013 loppuun mennessä. ·
Jäsenvaltioiden ja komission olisi laadittava
yhtenäisen etenemissuunnitelman pohjalta toimintasuunnitelma, jossa
esitetään yksittäisissä jäsenvaltioissa, jäsenvaltioiden välillä ja EU:n kanssa
toteutettavat koordinoidut ja/tai yhteiset investoinnit. Näissä investoinneissa
olisi mentävä pidemmälle kuin avustusohjelmissa ja niihin pitäisi sisältyä
rahoitusjärjestelyjä ja hankintoja. Toimintasuunnitelmassa noudatetaan
joustavaa lähestymistapaa ja siihen sisältyy erilaisia toteutustapoja, kuten
jäsenvaltioiden ja EU:n rahoituksen keskittäminen yhtenäisessä
etenemissuunnitelmassa määriteltyihin painopistealueisiin ja jäsenvaltioiden
väliset ja/tai Euroopan unionin kanssa toteutettavat yhteiset investoinnit. Sen
pitäisi kattaa EERAn institutionaalinen rahoitus ja tutkimusvalmiudet. Se olisi
laadittava vuoden 2014 puoliväliin mennessä ja sitä olisi päivitettävä
säännöllisesti ja tuettava rahoituselinten verkosto(i)lla. ·
Yhtenäisen etenemissuunnitelman ja
toimintasuunnitelman toteutusta seurattaisiin SET-suunnitelman
tietojärjestelmään (SETIS) perustuvan raportointijärjestelmän
avulla. Jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin perustuva etenemisraportti olisi
tehtävä vuosittain, jotta voidaan arvioida toimien vaikutusta energiapolitiikan
tavoitteisiin ja kohdentaa paremmin EU:n ja jäsenvaltioiden tuki. ·
SET-suunnitelman ohjausryhmän puitteissa olisi
perustettava koordinointirakenne, joka edistää investointeja
energiatehokkuutta koskevaan tutkimukseen ja innovointiin. Sen olisi katettava
asianomaiset EU:n julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet tällä alalla,
älykkäitä kaupunkeja ja yhteisöjä koskeva eurooppalainen innovaatiokumppanuus
ja muut aloitteet markkinoille saattamisen helpottamiseksi. Rakenteen olisi
koostuttava tiedeyhteisön, teollisuuden ja markkinoiden toimijoista,
viranomaisista ja rahoittajista. SET-suunnitelman ohjausryhmän jäsenistöä, toimintaa ja toimeksiantoa voidaan siis joutua
vahvistamaan, jotta yhtenäisen etenemissuunnitelman laadinnan asettamaan
haasteeseen voidaan vastata. Samoin eurooppalaisten
teollisuusaloitteiden ja niihin liittyvien eurooppalaisten
teknologiayhteisöjen toimeksiantoa, rakennetta ja osallistumismuotoja on
mukautettava, muun muassa vahvistamalla teollisuuden osallistumista, jotta
niiden laatimat teknologian etenemissuunnitelmat voidaan saattaa ajan tasalle ja
ne voivat antaa panoksensa yhtenäiseen etenemissuunnitelmaan. Erityisesti on
käsiteltävä kehittyviä teknologioita ja uusia kehityssuuntia, kuten
varastointia ja merienergiaa yhteydessä sinisen kasvun strategiaan. Samaan
aikaan Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymän on integroitava
tutkimusvalmiutensa tiiviimmin ja lisättävä tutkimuksensa tulosten
markkinavaikutusta ja kaupallista hyödyntämistä läheisessä yhteistyössä
eurooppalaisten teollisuusaloitteiden kanssa. Kaikkiin näihin rakenteisiin on saatava mukaan
uusia toimijoita, jotta voidaan käsitellä muuta kuin teknologista innovointia
ja sääntelyyn, rahoitukseen, markkinoihin ja käyttäytymiseen liittyvien
esteiden poistamista ja siten parantaa markkinoiden valmiutta. Tällaisia tahoja
ovat paikalliset toimijat, pk-yritykset, tieto- ja
viestintäteknologiayritykset, sääntelyviranomaiset, verkonhaltijat, rahoittajat
ja kuluttajat. Ulkoisen ulottuvuuden avulla olisi vahvistettava EU:n huippuosaamista ja parannettava EU:n
houkuttelevuutta tutkimuskumppanina. Kansainvälisen yhteistyöstrategian[18]
mukaisessa ja Horisontti 2020 -ohjelmassa toteutettavassa kansainvälisessä
t&k-yhteistyössä olisi keskityttävä niihin keskeisiin energiatutkimuksen ja
‑innovoinnin haasteisiin, joissa yhteistyöstä voidaan saada lisäarvoa ja
hyötyjä EU:lle. Energiapolitiikan ulkoinen ulottuvuus, mukaan lukien
kahdenväliset energiavuoropuhelut[19]
ja komission EU:n ulkopuolisten maiden kanssa tekemät tiede- ja
teknologiayhteistyösopimukset, olisi pantava täytäntöön koordinoidulla ja
keskinäisesti vahvistavalla tavalla. Ilmastonmuutosta koskeva Yhdistyneiden Kansakuntien
puitesopimus (UNFCCC), joka luo kansainvälisen kehyksen ilmasto- ja
energiateknologioille, on myös tärkeä kumppani. Puitesopimuksen
teknologiamekanismin myötä nousevan talouden maihin ja kehitysmaihin
siirrettävän teknologian maailmanlaajuisten markkinoiden odotetaan kasvavan. Yhdysvaltojen, Japanin ja Kiinan kaltaiset
maat ovat käynnistämässä ja toteuttamassa kunnianhimoisia
vähähiilisyysohjelmia, jotka tarjoavat merkittäviä tutkimus- ja
innovointiyhteistyömahdollisuuksia Euroopan tutkimussektorille ja
markkinamahdollisuuksia teollisuudelle, esimerkiksi älykkäiden verkkojen,
polttokennojen ja vedyn, uusiutuvien energialähteiden sekä ydinturvallisuuden
ja ydinfuusion aloilla. EU:n, Yhdysvaltojen ja Japanin monenvälistä yhteistyötä
energian kannalta kriittisten raaka-aineiden alalla on jatkettava.
Aurinkoenergian tarjoamia mahdollisuuksia olisi hyödynnettävä laajemmin
yhteistyössä Välimeren alueen kumppanimaiden kanssa. 5. PÄÄTELMÄT EU:n energiateknologia- ja innovointistrategia
on EU:n energiapolitiikan olennainen osa. Sellaisena sen on täydennettävä
olemassa olevia sääntelytoimenpiteitä, varmistettava, että EU on innovoinnin
eturintamassa kansainvälisillä energiamarkkinoilla, ja vastattava nykyisen
taloustilanteen asettamiin haasteisiin. Sen on edistettävä energiamme
kustannuskilpailukykyä ja toimitusvarmuutta. Komissio on esittänyt tässä
tiedonannossa strategiansa, jonka avulla se pyrkii varmistamaan, että EU:lla on
jatkossakin maailmanluokan teknologia- ja innovointisektori, joka pystyy vastaamaan
vuotta 2020 koskeviin ja sen jälkeisiin haasteisiin. Tämän lähestymistavan tueksi komissio ·
aikoo ·
varmistaa, että yhdessä SET-suunnitelman
sidosryhmien kanssa laaditaan vuoden 2013 loppuun mennessä yhtenäinen
etenemissuunnitelma EU:n energiateknologia ja ‑innovointistrategiassa
määriteltyjen painopisteiden mukaisesti; ·
laatia yhdessä jäsenvaltioiden kanssa vuoden 2014
puoliväliin mennessä yhtenäisen etenemissuunnitelman tueksi yhteisiä ja
yksittäisiä investointeja koskevan toimintasuunnitelman; ·
vahvistaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa
yhtenäiseen etenemissuunnitelmaan ja toimintasuunnitelmaan liittyvää
raportointijärjestelmää SET-suunnitelman tietojärjestelmän (SETIS) pohjalta; ·
pyytää, yhdessä jäsenvaltioiden kanssa ohjausryhmän
puitteissa, eurooppalaisia teollisuusaloitteita ja niihin liittyviä
eurooppalaisia teknologiayhteisöjä mukauttamaan toimeksiantoaan, rakennettaan
ja osallistumismuotojaan niiden laatimien teknologian etenemissuunnitelmien
päivittämiseksi ja panoksen antamiseksi yhtenäiseen etenemissuunnitelmaan; ·
perustaa SET-suunnitelman ohjausryhmän puitteissa
koordinointirakenteen, joka edistää investointeja energiatehokkuutta koskevaan
tutkimukseen ja innovointiin; ·
pyytää Euroopan parlamenttia ja neuvostoa –
toistamaan tukensa SET-suunnitelmalle osana
Euroopan energia- ja ilmastonmuutospolitiikkaa ja SET-suunnitelman
lujittamiselle energiateknologian ja -innovoinnin kehittämiseksi siten kuin
tässä tiedonannossa esitetään; –
tukemaan ehdotettuja pääperiaatteita ja keskeisiä
kehitysaskelia, joita energiateknologia ja -innovointi tarvitsee kaikkialla
EU:ssa; –
tukemaan EU:n, kansallisten, alueellisten ja
yksityisten voimavarojen linjaamista tämän tutkimusta ja innovointia koskevan
yhdennetyn lähestymistavan mukaisesti; ·
pyytää jäsenvaltioita ja alueita tukemaan
yhtenäisen etenemissuunnitelman ja toimintasuunnitelman toteuttamista –
parantamalla energia-alan tutkimus- ja
innovointiohjelmiensa koordinointia käyttämällä EU:n rakenne- ja
investointirahastoja ja EU:n päästöhuutokauppajärjestelmästä saatavia tuloja; –
lisäämällä yhteistyötä eurooppalaista lisäarvoa
tarjoavien yhteisten toimien ja hankeklustereiden avulla; –
yhdentämällä edelleen kansallista
institutionaalista rahoitusta ja tutkimusvalmiuksia Euroopan energiatutkimuksen
yhteenliittymän kautta; –
tukemalla kestävien energiateknologioiden nopeampaa
markkinoille saattamista. [1] Siten
kuin ne on esitetty vuonna 2007 annetussa SET-suunnitelmaa koskevassa
tiedonannossa (KOM (2007) 723) ja vuonna 2009 annetussa vähähiilisiin
teknologioihin investoimista koskevassa tiedonannossa (KOM (2009) 519). [2] SET-suunnitelman
ohjausryhmä koostuu EU:n jäsenvaltioista ja sen tehtävänä on suunnitella
yhteisiä toimia ja asettaa resursseja saataville SET-suunnitelman toteuttamista
varten. Eurooppalaiset teollisuusaloitteet perustuvat eurooppalaisiin
teknologiayhteisöihin, ja ne ehdottavat teknologian etenemissuunnitelmia,
joissa EU, jäsenvaltiot ja teollisuus tekevät linjanvetoja toimista yhteisten
tavoitteiden saavuttamiseksi. EERA kokoaa yhteen EU:n johtavat energiatutkimuslaitokset
ja sen tehtävänä on toteuttaa yhteisiä ohjelmia hyödyntämällä yhdessä
kansallisia tutkimuskapasiteetteja Euroopassa. Älykkäitä kaupunkeja ja
yhteisöjä koskeva eurooppalainen innovaatiokumppanuus aloitti toimintansa
SET-suunnitelman energiatehokkuuteen liittyvänä osana. Siinä on nyt mukana
todellisen mittakaavan innovatiivisia energia-, liikenne- ja
tietotekniikkasovelluksia kaupunkien ja yhteisöjen tasolla. Komission
strategisen energiateknologiasuunnitelman tietojärjestelmää (SETIS) johtaa ja koordinoi
Yhteinen tutkimuskeskus (JRC). [3] SEC(2011)
1609 – Komission yksiköiden valmisteluasiakirja ”Materials Roadmap Enabling Low
Carbon Energy Technologies”. [4] Tiedonannossa
(KOM (2009) 519) arvioidaan, että vuosittain tarvittaisiin noin 8 miljardia
euroa, jotta SET-suunnitelman toimet edistyisivät tavoitteiden mukaisesti. [5] Ydinenergia-alan
osalta menot koskevat Euratomia. [6] Komission
yksiköiden valmisteluasiakirja, teknologian arviointi, kuva 3.2. [7] 1 euro/kW
toimintavalmiilla 100 kW:n järjestelmillä vuoteen 2030 mennessä (vuoden 2011
hinnoin, ilman alv:tä). [8] JRC:n
laskelmat perustuvat 23 prosentin käyttökertoimeen, joka oli keskimääräinen
luku Euroopassa vuonna 2011. [9] Komissio
ja Euroopan investointipankki (EIP) ottivat ELENA-välineen käyttöön markkinoilla
joulukuussa 2009. Välineellä tuetaan investointeja energiatehokkuuteen ja
uusiutuviin energialähteisiin liittyviin hankkeisiin. ELENA-välineen
toiminnasta vastaavat EIP, KfW, CEB ja EBRD, ja sitä rahoitetaan Euroopan
komission Älykäs energiahuolto Euroopassa -ohjelmasta. [10] JRC:n/SETISin
arviointi SET-suunnitelmasta on saatavilla osoitteessa: http://setis.ec.europa.eu/set-plan-implementation/set-plan-review-2010-2012 [11] Täydellinen raportti julkisesta kuulemisesta on saatavilla
osoitteessa: http://ec.europa.eu/energy/technology/consultations/20130315_technology_innovation_en.htm [12] ”Ex-ante
evaluation of a successor of the ’Intelligent Energy- Europe II’ (2007–2013)”,
saatavilla osoitteessa:
http://ec.europa.eu/energy/intelligent/files/doc/2011_iee2_programme_ex_ante_en.pdf [13] Saatavilla osoitteessa: http://ec.europa.eu/research/evaluations/pdf/archive/other_reports_studies_and_documents/eval_fuel_cell_hydro_report_2011.pdf [14] Vuosien
2014–2020 aluepolitiikkaa koskevassa ehdotuksessa edellytetään, että
jäsenvaltiot tai alueet laativat tällaiset strategiat. [15] Hanketta
kehittävät yhdessä Japani, Kiina, Intia, Etelä-Korea, Venäjä, Yhdysvallat ja
EU. [16] COM(2013)
17 lopullinen. [17] COM(2012)
4701 lopullinen. [18] COM(2012)
497 lopullinen. [19] KOM(2011)
539 lopullinen.