EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62003TB0403
Case T-403/03: Order of the Court of First Instance of 7 January 2008 — Marmara Import-Export v OHIM — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara) (Community trade mark — Opposition — Withdrawal of opposition — No need to adjudicate)
Asia T-403/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.1.2008 — Marmara Import-Export v. SMHV — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
Asia T-403/03: Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.1.2008 — Marmara Import-Export v. SMHV — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara) (Yhteisön tavaramerkki — Väite — Väitteen peruuttaminen — Lausunnon antamisen raukeaminen)
EUVL C 64, 8.3.2008, p. 37–37
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
8.3.2008 |
FI |
Euroopan unionin virallinen lehti |
C 64/37 |
Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 7.1.2008 — Marmara Import-Export v. SMHV — Marmara Zeytin Tarim Satis (marmara)
(Asia T-403/03) (1)
(Yhteisön tavaramerkki - Väite - Väitteen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)
(2008/C 64/60)
Oikeudenkäyntikieli: saksa
Asianosaiset
Kantaja: Marmara Import-Export GmbH (Düsseldorf, Saksa) (edustajat: asianajajat A. von Arnswaldt ja G. Rother)
Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: J. Weberndorfer)
Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligi (Bursa, Turkki) (edustaja: asianajaja A. Andorfer-Erhard)
Oikeudenkäynnin kohde
Kanne SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 1.10.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 515/2002-1), joka koskee Marmara Import-Export GmbH:n ja Marmara Zeytin Tarim Satis Kooperatifleri Birligin välistä väitemenettelyä
Määräysosa
1) |
Lausunnon antaminen kanteesta raukeaa. |
2) |
Kantaja ja väliintulija vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja kumpikin velvoitetaan korvaamaan puolet vastaajan oikeudenkäyntikuluista. |