EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0574
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Seventh Report on the Implementation of the Urban Waste Water Treatment Directive (91/271/EEC)
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Seitsemäs kertomus yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin (91/271/ETY) täytäntöönpanosta
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Seitsemäs kertomus yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin (91/271/ETY) täytäntöönpanosta
/* COM/2013/0574 final */
KOMISSION KERTOMUS EUROOPAN PARLAMENTILLE, NEUVOSTOLLE, EUROOPAN TALOUS- JA SOSIAALIKOMITEALLE JA ALUEIDEN KOMITEALLE Seitsemäs kertomus yhdyskuntajätevesien käsittelystä annetun direktiivin (91/271/ETY) täytäntöönpanosta /* COM/2013/0574 final */
SISÄLLYSLUETTELO 1........... Johdanto........................................................................................................................ 3 2........... Direktiivin noudattamista koskeva
yleinen arviointi........................................................... 4 2.1........ Keräysjärjestelmät.......................................................................................................... 4 2.2........ Biologinen käsittely......................................................................................................... 5 2.3........ Tehokkaampi käsittely.................................................................................................... 5 2.4........ Suuret kaupungit / suuret
kuormittajat.............................................................................. 8 2.5........ Alttiit alueet.................................................................................................................... 8 3........... Edistyminen direktiivin
noudattamisessa........................................................................... 8 4........... Pilaantumisen väheneminen ennen ja
tulevaisuudessa........................................................ 9 5........... Parannuksia yhteisrahoituksella...................................................................................... 10 6........... Aiemmat noudattamisen parantamiseen
tähtäävät toimet................................................. 11 7........... Noudattamista
edistävä ”uusi lähestymistapa”................................................................ 11 8........... Päätelmät ja tulevaisuudennäkymät................................................................................ 12 1. Johdanto Yhdyskuntajätevesien käsittelyä koskeva direktiivi[1] (jätevesidirektiivi) on EU:n vesipolitiikan tärkeimpiä ohjausvälineitä.
Sen tavoitteena on suojella ympäristöä haitoilta, joita aiheutuu asuinalueilta
(kaupungeista) peräisin olevista yhdyskuntajätevesistä sekä
elintarviketeollisuuden (esimerkiksi maidonjalostus- ja lihateollisuuden sekä
panimojen) biologisesti hajoavasta jätevedestä. Direktiivissä säädetään, että
jätevedet on kerättävä asianmukaisesti, ja säännellään jätevesipäästöjä
määrittämällä vaadittu vähimmäiskäsittely ja asettamalla päästöjen enimmäisrajat
merkittävimmille epäpuhtauksille (orgaaninen kuormitus ja ravinteet).[2] Vesipuitedirektiivissä[3] ja meristrategiadirektiivissä[4]
asetettujen ympäristötavoitteiden saavuttaminen edellyttää jätevesidirektiivin
täysimääräistä täytäntöönpanoa. Jätevesidirektiivin täytäntöönpano on ollut haastavaa
lähinnä viemärijärjestelmien ja käsittelylaitosten kaltaisiin suuriin
infrastruktuuri-investointeihin liittyvien rahoitus- ja suunnittelukysymysten
vuoksi. Heikko täytäntöönpano voi johtaa orgaanisten epäpuhtauksien kertymiseen
jokiin ja järviin ja etenkin saastumiselle erityisen alttiiden järvien ja
rannikko- ja merivesien liialliseen ravinnekuormitukseen (rehevöitymiseen[5]). Vastikään julkaistun vesipuitedirektiivin täytäntöönpanokertomuksen[6] mukaan pistekuormitus aiheuttaa edelleen merkittäviä paineita
22 prosentille EU:n vesistöistä. Rehevöityminen on edelleen suuri uhka
noin 30 prosentille 17 jäsenvaltion vesistöistä. Käsittelemättömien tai
riittämättömästi käsiteltyjen jätevesien päästöt suurentavat ongelmaa
huomattavasti. Jätevesipäästöt voivat myös nopeuttaa luonnon
monimuotoisuuden köyhtymistä ja heikentää juomavesivarastojen tai uimavesien
laatua, mikä voi aiheuttaa ongelmia kansanterveydelle. Tällaisia ongelmia ovat
esimerkiksi vesivälitteiset epidemiat, jotka liittyvät erityisesti pieniin
vedenottamoihin, taudit, jotka aiheutuvat altistuksesta pilaantuneelle
uimavedelle (orgaaniset epäpuhtaudet tai liiallisten ravinteiden aiheuttamat
leväkukinnat), tai pilaantuneet kala- tai äyriäisruuat. Näillä vaikutuksilla
voi lisäksi olla haitallisia seurauksia tietyille elinkeinoaloille, kuten
matkailulle tai äyriäisten viljelylle.[7]
Jätevedenkäsittely on jo huomattavasti parantunut
jäsenvaltioissa toteutettujen täytäntöönpanotoimien ansiosta. Euroopassa veden
laatu onkin viime vuosikymmeninä parantunut merkittävästi ja epäpuhtauksien
vaikutukset ovat pienentyneet.[8] Täytäntöönpano on kuitenkin vielä pahasti kesken, ja pilaantumisongelmia
esiintyy edelleen. Komission ehdotuksessa seitsemänneksi ympäristöä koskevaksi
toimintaohjelmaksi[9]
ja uudessa Suunnitelmassa Euroopan vesivarojen turvaamiseksi[10] tunnustetaan jätevesidirektiivin
merkitys ja korostetaan, että sen onnistunut täytäntöönpano edellyttää toimien
tehostamista. Tässä jätevesidirektiivin täytäntöönpanosta laaditussa
seitsemännessä kertomuksessa tarkastellaan vuosina 2009–2010 tapahtunutta
edistystä. Siinä myös kuvataan direktiivin noudattamisen kehityskaarta sekä
esitetään noudattamista edistävä ”uusi lähestymistapa” ja siihen sisältyvät
yleisölle tiedottamisen toimet ja raportointitoimet. Kertomuksen lisäksi on
saatavissa taulukkoliite[11]
ja yksityiskohtaisempi tekninen raportti[12]. Ero
tietojen ilmoittamisen ja kertomuksen julkaisemisen ajankohdan välillä osoittaa
selkeästi, miten komission ja jäsenvaltioiden välinen tiedonhallinta oli
aiemmin organisoitu. Komission yksiköt ehdottavatkin ”uutta lähestymistapaa” myös
direktiivin noudattamista koskeville tiedoille ja kehottavat jäsenvaltioita
toimittamaan sähköisesti ajantasaisempia kansallisia tietoja (katso 7 kohta). 2. Direktiivin
noudattamista koskeva yleinen arviointi Arvioinnin tavoitteena on analysoida jäsenvaltioiden
toimittamien tietojen perusteella, miten jätevesidirektiiviä on noudatettu.
Siinä sovelletaan EEA:n Reportnetissä[13]
saatavissa olevia ohjeita ja menetelmiä. Asuinalueista ja niiden
vedenpuhdistamoista ilmoitetut jäteveden infrastruktuuritiedot ovat saatavissa
Euroopan vesitietojärjestelmän (European Water Information System, WISE)
Waterbase-tietokannasta.[14] Jätevesidirektiivin täytäntöönpanoa koskeva tämänkertainen raportointikierros
on ollut onnistunut. Ensimmäisen kerran 27 jäsenvaltiota toimitti tietoja
kertomusta varten – enimmäkseen ajoissa. Kertomus kattaa lähes 24 000 yli
2 000 asukkaan kaupunkia (jotka tuottavat epäpuhtauksia saman verran kuin
615 miljoonaa asukasta, eli niiden asukasvastineluku[15] on 615 miljoonaa). Näistä lähes 18 000 kaupunkia (jotka
tuottavat 81 % saastekuormasta) sijaitsee EU:hun ennen vuotta 2004
liittyneissä 15 jäsenvaltiossa (EU15). Loput kaupungit sijaitsevat vuosina 2004
ja 2007 EU:hun liittyneissä 12 jäsenvaltiossa (EU12). Arviointi kattaa 26
jäsenvaltiota, koska yksikään Romanian liittymissopimuksessa sovituista noudattamisen
määräajoista ei ollut päättynyt vuonna 2010. Kroatia liittyi EU:hun 1. heinäkuuta
2013, joten sitä ei otettu huomioon tässä raportointikierroksessa. Monessa muussa vuonna 2004 tai 2007 liittyneessä
jäsenvaltiossa päättyi muita määräaikoja tämän kertomuksen kattamalla
raportointikaudella. Kyseisissä jäsenvaltioissa on kuitenkin useita kaupunkeja,
joita koskevat määräajat päättyvät vuonna 2010 tai sen jälkeen, joten niitä ei
ole arvioitu tässä kertomuksessa. Seuraavassa esitetään lyhyesti täytäntöönpanoanalyysin
keskeiset tulokset (tarkemmat jäsenvaltiokohtaiset tiedot esitetään liitteessä
olevassa taulukossa 1, joka sisältää myös yksityiskohtaiset tiedot vuosina 2004
ja 2007 liittyneiden 12 jäsenvaltion päättyneistä määräajoista). 2.1. Keräysjärjestelmät Useimmissa EU:n jäsenvaltioissa jätevedet kerätään hyvin
kattavasti, ja keräysvaatimusten noudattamisaste on keskimäärin
94 prosenttia (aiemmin 92 %). Noin 15 jäsenvaltiossa noudattamisaste
on jopa 100 prosenttia. Aiemmat tulokset ovat pysyneet ennallaan tai
parantuneet kaikissa jäsenvaltioissa. EU:ssa on kuitenkin edelleen maita,
joissa jätevesiä ei kerätä lainkaan tai ne kerätään vain osittain. Viidessä
jäsenvaltiossa (Bulgariassa, Kyproksessa, Virossa, Latviassa ja Sloveniassa)
noudattamisaste oli vuosina 2009–2010 edelleen alle 30 prosenttia. 2.2. Biologinen
käsittely Vuosina 2009–2010 EU:n jätevesistä käsiteltiin biologisesti
jätevesidirektiivissä edellytetyllä tavalla yhteensä 82 prosenttia eli
neljä prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisen kertomuksen kattamalla kaudella.
Neljässä jäsenvaltiossa noudattamisaste oli 100 prosenttia, ja kuudessa se
oli vähintään 97 prosenttia. EU12-jäsenvaltioissa direktiiviä noudatettiin
kuitenkin huomattavasti heikommin, sillä vain 39 prosenttia niiden
jätevesistä sai asianmukaisen biologisen käsittelyn. Ainoastaan Tšekki, Unkari,
Liettua ja Slovakia saavuttivat 80–100 prosentin noudattamisasteen. 2.3. Tehokkaampi
käsittely Jätevesien tehokkaammalla käsittelyllä eli
jälkikäsittelyllä täydennetään biologista käsittelyä tarvittaessa. Sen
tarkoituksena on pääasiassa poistaa ravinteita rehevöitymisen torjumiseksi tai sellaisen
bakteriologisen pilaantumisen vähentämiseksi, josta voi olla haittaa ihmisten
terveydelle (esimerkiksi juomavesialueilla tai uimavesissä).[16] Noudattamisaste oli kaiken
kaikkiaan 77 prosenttia. Tehokkaamman käsittelyn toteuttaminen viivästyi
kuitenkin erityisen paljon EU12-jäsenvaltioissa, joissa vain 14 prosenttia
jätevesistä käsiteltiin asianmukaisesti. On kuitenkin ilahduttavaa, että
neljässä maassa noudattamisaste oli 100 prosenttia. Kuvio 1: Jätevesidirektiivin
noudattaminen EU27:ssä, EU15:ssa ja EU12:ssa – 3 artikla (jäteveden keräys)
vihreällä, 4 artikla (biologinen käsittely) vaaleanpunaisella ja 5 artikla
(tehokkaampi käsittely) sinisellä. Pylväät kuvastavat jäsenvaltioiden koon
mukaan painotettuja keskiarvoja. Kuviossa 1 on eritelty tiedot EU27:n, EU15:n ja EU12:n
mukaan.[17]
EU15:ssä noudattamisaste on yleisesti korkea ja jopa erittäin korkea esimerkiksi Saksassa,
Alankomaissa ja Itävallassa. EU12:ssa noudattamisaste on
melko alhainen etenkin tehokkaamman käsittelyn osalta. Myös EU27:ssa noudattamisaste on hyvä ja hyvin
samankaltainen EU15:n noudattamisasteen kanssa (joskin hieman sitä alempi). Tämä johtuu seuraavasta: a) EU15-maiden keräys- ja käsittelylukujen merkitys on
suhteellisesti suurempi. EU15-maissa kaikki direktiivissä
asetetut määräajat ovat päättyneet, joten se jätevesien
määrä, johon sovelletaan jätevesidirektiivin vaatimuksia, on suuri, ja näin
ollen myös vastaavat noudattamisasteet ovat hyvät. b) Keräys- ja käsittelylukujen merkitys on vähäisempi
EU12-maissa, joissa tiedot koskevat vain niitä kaupunkeja, joiden oli
noudatettava vaatimuksia vuosiin 2009–2010 mennessä. Kuvio 2: Jäsenvaltiokohtaiset
tiedot jätevesidirektiivin noudattamisesta – 3 artikla (jäteveden keräys)
vihreällä, 4 artikla (biologinen käsittely) vaaleanpunaisella ja 5 artikla
(tehokkaampi käsittely) sinisellä. Maat ovat nousevassa järjestyksessä siten,
että vasemmalla ovat 5 artiklan vaatimukset heikoimmin täyttävät maat.
Slovakiassa (5 artikla) ja Romaniassa (3, 4 ja 5 artikla) kuvio kuvastaa
noudattamisen sijaan käsitettä "käytössä olevien laitosten määrä",
koska kyseisiä artikloja koskevat määräajat eivät olleet vielä päättyneet raportointivuoden
päättyessä (noudattamisastetta ei tiedusteltu, mutta jäsenvaltiot ilmoittivat
kerätyn ja käsitellyn jäteveden määrän). Kyproksessa ja Latviassa noudattamisaste oli 0 prosenttia,
koska keräysjärjestelmät ja puhdistuslaitokset eivät olleet täysin toiminnassa
raportointivuonna (2009). Sittemmin on kuitenkin tapahtunut merkittävää
edistystä, ja nykyään vaatimuksia noudatetaan paljon paremmin. Kansalliset tiedot kuviossa 2 viittaavat vuoden 2009 ja
viimeistään vuoden 2010 tietoihin ja tilanteeseen. Komission yksiköt ovat
tietoisia siitä, että monissa jäsenvaltioissa – etenkin jäsenvaltioissa, joissa
noudattaminen oli heikkoa – on sittemmin tapahtunut merkittävää edistystä ja
että vaatimuksia noudatetaan nyt monin paikoin (paljon) paremmin (etenkin
Kyproksessa ja Latviassa). 2.4. Suuret
kaupungit / suuret kuormittajat Kertomuksessa nimetään 585 suurta kaupunkia, joista jokainen tuottaa
jätevettä 150 000 asukasta vastaavan määrän (tai enemmän). Niiden
tuottaman saastekuorman osuus koko kerätystä kuormasta on peräti
45 prosenttia. Näistä 585 suuresta kaupungista noin 91 prosentissa
jätevesikuorma käsitellään tehokkaammin (paras käytettävissä oleva käsittely).
Tilanne on parantunut edellisestä kertomuksesta, jonka mukaan vain
77 prosenttia vastaavasta saastekuormasta käsiteltiin yhtä tehokkaasti.
Suuret kaupungit / suuret kuormittajat noudattavat kuitenkin vaatimuksia hyvin
vaihtelevasti. Esimerkiksi EU:n jäsenvaltioiden 27 pääkaupungista vain
11:ssä[18]
vaatimuksia voidaan katsoa noudatetun sataprosenttisesti vuonna 2010
silloinkin, kun niitä koskivat ankarimmat käsittelyvaatimukset (liitteessä
olevassa taulukossa 2 ja kommenteissa on yksityiskohtaisempia tietoja EU:n
pääkaupungeista). 2.5. Alttiit
alueet Haavoittumiselle alttiiksi nimetty tai sellaisena pidetty
osuus EU:n alueesta on kasvanut edellisestä kertomuksesta. Vuoteen 2010
mennessä se oli 75 prosenttia. Tällaiset alueet laajenivat etenkin
Ranskassa ja Kreikassa. Tarkempia tietoja haavoittumiselle alttiista alueista EU:n
jäsenvaltioissa saa WISE:n karttapalvelusta.[19] 3. Edistyminen
direktiivin noudattamisessa Arvioitaessa etenemistä kohti tilannetta, jossa kaikki
jäsenvaltiot noudattavat täysin kaikkia vaatimuksia, on erotettava toisistaan
EU15 ja vuosina 2004 ja 2007 liittyneet jäsenvaltiot. Noudattamisvaatimuksia on
muutettu jatkuvasti lähinnä EU:n laajentumisen ja jätevesidirektiivin
sisältämien, jo päättyneiden, porrastettujen siirtymäkausien vuoksi. Kaikki
EU15:n määräajat päättyivät viimeistään 31. joulukuuta 2005, mutta EU12:n
määräajat päättyvät asteittain vuoteen 2018 mennessä. Vuoteen 2004 asti on
käytettävissä tietoja vain EU15-jäsenvaltioista. Kaikkien 27 jäsenvaltion
edistymistä on siksi voitu mitata vasta viidennestä kertomuksesta (2005–2006)
lähtien. Yhdistämällä aiemmissa komission kertomuksissa julkaistut tulokset
saadaan käsitys siitä, missä määrin noudattamisaste on parantunut. Poikkeuksena
on otettava huomioon, että noudattamisasteen aleneminen viidennen ja kuudennen
kertomuksen välillä johtuu siitä, että jotkin täytäntöönpanossa heikommin edistyneet
jäsenvaltiot eivät lähettäneet tietoja viidettä kertomusta (2005–2006) varten.
Tästä huolimatta on ilahduttavaa todeta, että edistyminen on voimistunut
kuudennen (2007–2008) ja seitsemännen (2009–2010) kertomuksen välillä, sillä
vaikka EU12-jäsenvaltioihin on ensimmäisen kerran sovellettu
noudattamisvelvoitteita ja ‑määräaikoja, ne eivät ole heikentäneet myönteistä
kokonaistulosta. Kuvio 3: Noudattamisasteen
kehittyminen eri vuosina. Kuviossa esitetään jäteveden keräystä ja jäteveden
biologista ja tehokkaampaa käsittelyä koskevien vaatimusten noudattamisen
kehittyminen eri raportointivuosia (vuodesta 1998 vuosiin 2009–2010) koskevissa
täytäntöönpanokertomuksissa (toisesta kertomuksesta lähtien). Kaikki kertomukset
eivät ole sisältäneet kaikkia tuloksia. Puuttuvan arvon kohdalla suuntausta
osoittava käyrä katkeaa. 4. Pilaantumisen
väheneminen ennen ja tulevaisuudessa Komissio on myös arvioinut, kuinka paljon jätevesidirektiivin
täytäntöönpano on vähentänyt pilaantumista ja minkälaista vähenemistä voidaan
odottaa tulevina vuosina, jos kaikki jäsenvaltiot noudattavat vaatimuksia
täysimääräisesti. Arviointi tehtiin osana FATE-hanketta[20] (jonka tarkoituksena oli
arvioida, miten pilaavat aineet käyttäytyvät ja vaikuttavat maa- ja
vesiekosysteemeissä). Komission yhteinen tutkimuskeskus (JRC)
julkaisi vuosina 2011–2012 kaksi raporttia[21],
joissa tarkastellaan EU:n erilaisten toimenpiteiden (muun muassa
vesipuitedirektiivin, nitraattidirektiivin ja jätevesidirektiivin) vaikutuksia
saastekuormiin ja pilaantumisen vähenemiseen vuosina 1985–2005 sekä ennakoituja
kuormia ja vähenemistä (vuoteen 2020 mennessä, kun vertailuvuotena on 2005). Jätevesidirektiivillä on onnistuttu hillitsemään
ravinteiden pistekuormituspäästöjä ja siten vähentämään ravinteiden määrää
Euroopan pintavesissä. Tämä todetaan JRC:n raportissa Long term nutrient loads
entering the European Seas, joka on toinen edellä mainituista kahdesta
raportista. Sen mukaan verrattaessa vuotta 2005 koskevia ravinnekuorma-arvioita
vuoden 1991 koko Euroopan mannerta koskeviin arvioihin voidaan havaita, että
typen kokonaishuuhtouma on vähentynyt 9 prosenttia ja fosforin
kokonaiskuorma on pienentynyt noin 15 prosenttia lähinnä
pistekuormituspäästöjen vähentymisen ansiosta. Raportissa
todetaan myös, että Pohjanmerellä ja Itämerellä väheneminen johtui ennen
kaikkea tehokkaasta jäteveden puhdistuksesta, joka on vähentänyt
pistekuormitusta. Raportin tärkeimpiä nykykehitysskenaariota (jossa oletetaan, että
ravinteiden vähentämistoimenpiteitä ei toteuteta) koskevia päätelmiä on se,
että tämä skenaario johtaa maalta peräisin olevien ravinnepäästöjen
lisääntymiseen vuoteen 2020 mennessä. Jos sen sijaan oletetaan, että
jätevesidirektiivi pannaan täysimääräisesti täytäntöön, pistekuormituspäästöt
vähenevät merkittävästi. Joissakin osissa Eurooppaa, etenkin Tonavan
alajuoksulla, jätevesidirektiivin täysi täytäntöönpano voi kuitenkin johtaa
(ensi vaiheessa) myös keräämättömästä jätevedestä peräisin olevien
pistekuormituspäästöjen lisääntymiseen. Tämä johtuu siitä, että pienissä
taajamissa, joissa ei ole viemäriverkkoa, ryhdyttäisiin keräämään
järjestelmällisesti jätevettä, joka johdettaisiin vesistöihin. Tästä syntyisi
pistekuormitusta, jota ei tällä hetkellä ole. Tämä saattaisi hidastaa Mustaanmereen
joutuvien ravinteiden vähenemistä mutta parantaisi kuitenkin ympäristön tilaa
esimerkiksi vähentämällä pohjaveden pilaantumista, jota ei tutkimuksessa
arvioitu. Tämänkertaista täytäntöönpanokertomusta
valmisteltaessa laskettiin erikseen saastekuormat, joita kaupungeista peräisin
oleva jätevesijae aiheuttaa silloin, kun sitä ei käsitellä vaatimusten
mukaisesti (arvioi siitä, kuinka kaukana ollaan vaatimusten noudattamisesta). Laskelmassa ei otettu huomioon kaupunkeja, joita vaatimusten noudattamisvelvoitteet
eivät vielä koskeneet (liittymissopimukseen sisältyvät, niitä koskevat
määräajat eivät siis olleet vielä päättyneet vuonna 2009 tai 2010, jolta
jäsenvaltioiden viimeksi ilmoittamat tiedot ovat peräisin). Näiden arvioiden perusteella laskettiin, että sellaisista
yhdyskuntajätevesistä peräisin oleva vuosittainen saastekuormitus, joita ei
käsitellä direktiivin mukaisesti, sisältää typpeä noin 603 kt/v[22], fosforia noin 78 kt/v ja orgaanisia epäpuhtauksia[23] kaikkiaan 3900 kt/v. JRC:n raportissa Long term nutrient loads
entering the European Seas, jossa edellä mainittuja lukuja verrataan
arvioon Euroopan meriin vuosittain kulkeutuvasta ravinteiden (typen ja
fosforin) kokonaiskuormasta, havaitaan, että vaatimustenvastaisesta
jätevesijakeesta aiheutuvat typpipäästöt ovat 15 prosenttia kaikesta
meriin johdetusta typestä. Fosforin osalta suhde on vielä suurempi: sen osuus
on 35 prosenttia yhteenlasketuista fosforipäästöistä. Nämä osuudet
osoittavat, kuinka tärkeää on panna direktiivi täysimääräisesti täytäntöön
kaikkialla EU:ssa. Edellä mainitussa JRC:n raportissa todetaan
yleisesti, että ravinteiden pistekuormituksen vähentäminen on tehokkain tapa
pienentää ravinnehuuhtoumaa Euroopan meriin; tätä vaihtoehtoa ei
kuitenkaan ole helppo toteuttaa, sillä ravinteiden pistekuormituspäästöjen
vähentäminen entisestään on hyvin kallista. 5. Parannuksia
yhteisrahoituksella Direktiivin täytäntöönpanotoimiin voidaan
myöntää avustuksia EU:n rahastoista, etenkin koheesiorahastosta ja Euroopan
aluekehitysrahastosta (EAKR). Näistä rahastoista tuetaan alueita, jotka ovat
jääneet kehityksessä jälkeen tai joilla on rakenteellisia vaikeuksia saavuttaa
kestävä kehitys. Jäsenvaltiot ja alueet ovat monella ohjelmakaudella saaneet
niistä huomattavasti tukea investointeihin, joita on tehty tarvittavaan
jäteveden puhdistusinfrastruktuuriin. Jäteveteen liittyviä töitä ja
infrastruktuureja koskeviin investointeihin on nykyisellä ohjelmakaudella
(2007–2013) tarkoitus myöntää 21 jäsenvaltiossa tukea noin 14,3 miljardia
euroa. Jäteveden käsittelyyn on kohdennettu suurin osan tästä rahoituksesta
etenkin, mutta ei ainoastaan, ”uusissa” jäsenvaltioissa. Raportointivuosina
2009–2010 jäteveden käsittelyä koskevaan menoluokkaan kohdennettujen varojen
kumulatiivinen kokonaismäärä oli 3,5 miljardia euroa vuonna 2009 ja 9,7
miljardia euroa vuonna 2010. Kumulatiiviset määrät olivat suurimmat Puolassa
(3,3 miljardia euroa), Romaniassa (1,2 miljardia euroa) ja Unkarissa (0,6
miljardia euroa). EU:n makean veden politiikan ”kuntotestissä”
tähdennetään, että EU:n merkittävästä tukirahoituksesta huolimatta valtaosan
EU:n vesipolitiikan toteuttamiseksi tarvittavista varoista on tultava
jäsenvaltioista. 22:ta jäsenvaltiota koskevassa selvityksessä[24] todetaan, että huomattava
osuus rahoituksesta, joka tarvitaan direktiivin vaatimusten noudattamiseksi
näissä jäsenvaltioissa, puuttuu edelleen. Rahoitusvajeen suurin syy on se, että
vesipuitedirektiivissä säädetyn kahden periaatteen – vesipalveluista
perittävien kustannusten kattamisen periaatteen ja pilaaja maksaa ‑periaatteen
– soveltaminen on useimmissa jäsenvaltioissa edennyt hitaasti ja
riittämättömästi. Kannustaakseen jäsenvaltioita ottamaan käyttöön veden
hinnoittelupolitiikan komissio on ehdottanut joitakin ennakkoehtoja EU:n
tulevan koheesiopolitiikan (2014–2020) mukaisten vesialan hankkeiden
rahoittamiselle. Yksi näistä ennakkoehdoista on vesipuitedirektiivissä
säädettyjen veden hinnoitteluvaatimusten täyttäminen. 6. Aiemmat noudattamisen
parantamiseen tähtäävät toimet Komissio on pyrkinyt varmistamaan direktiivin noudattamisen
käymällä jatkuvaa vuoropuhelua sekä käynnistämällä tarvittaessa rikkomusmenettelyjä.
Tällaisia menettelyjä käynnistettiin jo vuonna 1997. Tällä hetkellä on yhä
vireillä noin 20 horisontaalista rikkomusmenettelyä[25] kymmentä
EU15-jäsenvaltiota vastaan. EU:n makean veden politiikan ”kuntotestin”[26] yhteydessä hiljattain
suoritetussa arvioinnissa tultiin siihen tulokseen, että rikkomusmenettelyt
ovat tehostaneet direktiivin täytäntöönpanoa nopeuttamalla sitä. Vaikka EU:n tasoiset täytäntöönpanotoimet ovat verrattain hidas ja
aikaa vievä prosessi, suurin osa tapauksista on ratkaistu ennen
oikeudenkäyntiä. Myönteisistä esimerkeistä mainittakoon Ranska (vuosina 1998
ja 2000 käynnistettiin menettelyt, jotka koskivat 682:ta direktiivin vastaisesti
toimivaa kaupunkia) ja Belgia (vuonna 1998 käynnistettiin menettely, joka koski
alun perin 175:tä direktiivin vastaisesti toimivaa kaupunkia). Sekä Ranskassa
että Belgiassa käytännössä kaikki asianomaiset kaupungit noudattavat nyt
direktiivin vaatimuksia. Myös Italiassa 475 kaupunkia ei noudattanut
direktiivin vaatimuksia, kun menettely alkoi vuonna 1998. Kun unionin
tuomioistuin antoi tuomionsa, enää 110 toimi vaatimusten vastaisesti. Niistä
jäsenvaltioista, joita vastaan on vireillä rikkomusmenettelyjä, Espanja ja
Kreikka ovat näiden kolmen maan lisäksi edistyneet edellisen raportointikauden
jälkeen eniten etenkin käsittelyvelvoitteiden täyttämisessä. 7. Noudattamista edistävä ”uusi lähestymistapa” Rohkaisevista edistyksen merkeistä huolimatta täytäntöönpanossa
on edelleen merkittäviä puutteita etenkin EU:hun vuonna 2004 ja sen jälkeen
liittyneissä jäsenvaltioissa. On käymässä selväksi, että jollei EU:n,
jäsenvaltioiden, alueiden ja paikallistason toimia tehosteta entisestään,
täytäntöönpanoviiveet näissä uudemmissa jäsenvaltioissa venyvät yhtä pitkiksi
tai vielä pidemmiksi kuin EU15-jäsenvaltioissa. Tarvittavan edistyksen
saavuttaminen pelkästään rikkomusmenettelyjen kautta ei vaikuta lupaavalta.
Komissio katsoo, että nykyisen kriisin ja jäsenvaltioiden lisääntyvien
talousarviorajoitusten vuoksi jätevesidirektiivi tarjoaa mahdollisuuden
käynnistää aloite, jossa kokeillaan ”uutta lähestymistapaa” direktiivin
noudattamisen ja täytäntöönpanon edistämiseksi. Tämä ”uusi lähestymistapa” esitetään ehdotuksessa seitsemänneksi
ympäristöä koskevaksi toimintaohjelmaksi ja Suunnitelmassa Euroopan
vesivarojen turvaamiseksi. Seitsemännen
ympäristöä koskevan toimintaohjelman ensisijaisessa tavoitteessa 4, joka koskee
unionin ympäristölainsäädännöstä saatavien hyötyjen maksimointia, ehdotetaan
tiettyjä toimia[27], joista mainittakoon seuraavat: ·
Kansallisella tasolla otetaan käyttöön järjestelmiä
tietojen levittämiseksi aktiivisesti siitä, miten EU:n ympäristölainsäädäntöä
pannaan täytäntöön. Samalla tiedotetaan myös EU-tason katsauksesta, jossa
käsitellään yksittäisten jäsenvaltioiden täytäntöönpanon tasoa (niin kutsuttu
jäsennelty täytäntöönpano- ja tietokehys). ·
Jäsenvaltioiden ja komission välillä tehdään
kumppanuuksiin perustuvia täytäntöönpanosopimuksia. Suunnitelmassa Euroopan vesivarojen turvaamiseksi on asetettu tavoitteeksi parantaa vaatimusten täyttämistä jäteveden
käsittelyssä vuoteen 2018 mennessä pitkän aikavälin investointisuunnittelulla
(EU:n varat ja EIP:n lainat mukaan luettuina). Kyseisessä suunnitelmassa ilmoitettiin
käytännön toimena, että komissio laatii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
vuoteen 2014 mennessä täytäntöönpanosuunnitelmia, jotka voivat olla
täytäntöönpanon kumppanuussopimuksia. Komission yksiköt aloittivat näiden toimien suunnittelun
joulukuussa 2012 järjestetyssä työpajassa[28],
ja niiden tarkoituksena on raportoida edistymisestä säännöllisesti. 8. Päätelmät ja tulevaisuudennäkymät Vuoteen 2010 mennessä, lähes 20 vuotta yhdyskuntajätevesien
käsittelyä koskevan direktiivin hyväksymisen jälkeen, tapahtui merkittävää
edistystä direktiivin täysimääräisessä täytäntöönpanossa. EU15:ssä
keskimääräinen noudattamisaste on biologisen käsittelyn osalta
88 prosenttia ja korkeampi keräysjärjestelmien (97 %) ja tehokkaamman
käsittelyn (90 %) osalta. Edelläkävijät Itävalta, Saksa ja Alankomaat ovat
panneet direktiivin täytäntöön käytännössä täysimääräisesti, ja monet muut ovat
hyvin lähellä tätä tavoitetta. Nykyisen infrastruktuurin ylläpito ja uusiminen
on niiden tärkein tehtävä tulevaisuudessa. Lisäksi niissä EU15-jäsenvaltioissa,
joissa täytäntöönpano on viivästynyt, on vuoden 2010 jälkeen tehty
lisäinvestointeja – osa komission rikkomusmenettelyjen tuloksena. Jos toimia
jatketaan tulevina vuosina, täytäntöönpano on mahdollista saattaa suurelta osin
päätökseen näissä 15 jäsenvaltiossa vuoteen 2015 tai 2016 mennessä.
Tällöin on kulunut 10 vuotta alkuperäisessä direktiivissä säädetyn viimeisen
määräajan päättymisestä. Tilanne on toinen niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat
liittyneet EU:hun vuonna 2004 ja sen jälkeen. Niillä on vielä melkoisesti
matkaa tavoitteeseen: keskimääräinen noudattamisaste on keräysjärjestelmien
osalta 72 prosenttia, biologisen käsittelyn osalta 39 prosenttia ja
tehokkaamman käsittelyn osalta 14 prosenttia. Jos toimia ei tehosteta
kaikilla tasoilla, viiveet voivat venyä yhtä pitkiksi tai pidemmiksi kuin
EU15:ssä, jolloin täytäntöönpanossa pahiten viivästyneet jäsenvaltiot
noudattavat direktiivin vaatimuksia vasta vuonna 2028. Toinen huolenaihe on se, että lukuisissa ”suurissa
kaupungeissa” ei noudateta direktiivin vaatimuksia. Esimerkiksi EU:n 27
pääkaupungista vain 11:ssä on käytössä keräysjärjestelmät ja käsittely, jotka
ovat yli 20 vuotta sitten hyväksyttyjen teknisten normien mukaiset. Koska
näiden suurten kuormittajien aiheuttama saastekuorma on suuri, ne ovat edelleen
merkittäviä ympäristön pilaajia. Tämä seitsemäs täytäntöönpanokertomus sisältää ensimmäisen
kerran yksityiskohtaisen arvioinnin direktiivin vaatimusten noudattamisesta 27
jäsenvaltiossa. Euroopan vesitietojärjestelmän (WISE) puitteissa perustettu
raportointi-infrastruktuuri toimii hyvin. Menettelyä on parannettu, ja
tiedonkäsittelyn ja arvioinnin aikatauluja on nopeutettu huomattavasti.
Joidenkin jäsenvaltioiden seuranta- ja raportointijärjestelmissä on kuitenkin
edelleen parantamisen varaa. Ne selittävät osan alhaisista
täytäntöönpanoasteista tai tietojen epäjohdonmukaisuudesta eri raportointikierrosten
välillä. Ehdotuksessa seitsemänneksi ympäristöä koskevaksi
toimintaohjelmaksi ja Suunnitelmassa Euroopan vesivarojen turvaamiseksi
korostetaan yhdyskuntajätevesien keräämisen ja käsittelyn merkitystä. Komissio ilmoitti näissä tuoreissa politiikkahankkeissa, että se aikoo
tukea entistä enemmän jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimia edistämällä ”uuden lähestymistavan”
käyttöönottoa. Komission yksiköt käynnistivät joulukuussa 2012 nämä ”uuden lähestymistavan”
mukaiset toimet, joiden tavoitteena on kannustaa jäsenvaltioita laatimaan
täytäntöönpanosuunnitelmia tai tarkistamaan ne viimeistään vuoteen 2014
mennessä. [1] Direktiivi 91/271/ETY, EYVL L
135, 30.5.1991. [2] Lisätietoja direktiivin
soveltamisalasta, tavoitteista ja säännöksistä on seuraavassa osoitteessa: http://ec.europa.eu/environment/water/water-urbanwaste/index_en.html [3] Direktiivi 2000/60/EY, EYVL L
327, 22.12.2000. [4] Direktiivi 2008/56/EY, EUVL L
164, 25.6.2008. [5] Rehevöitymisellä tarkoitetaan
sellaista ravinteiden, erityisesti typpi- tai fosforiyhdisteiden, veteen
rikastumista, joka aiheuttaa levien ja korkeampien kasvilajien kasvusta
johtuvaa veden eliötasapainon häiriintymistä ja veden laatuvaihteluja. [6] Lisätietoja seuraavassa
osoitteessa: http://ec.europa.eu/environment/water/water-framework/implrep2007/index_en.htm#third. [7] Lisätietoja seuraavassa
julkaisussa: EEA (2010): The European Environment – State and Outlook 2010 –
Freshwater Quality. [8] Lisätietoja seuraavassa
julkaisussa: EEA (2012): European Waters – assessment of status and pressures. [9] COM(2012) 710 lopullinen. Lisätietoja seuraavassa
osoitteessa: http://ec.europa.eu/environment/newprg/pdf/7EAP_Proposal/fi.pdf. [10] COM(2012) 673
lopullinen. Lisätietoja seuraavassa osoitteessa: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0673:FIN:FI:PDF [11] Komission
yksiköiden valmisteluasiakirja (2013) 298. [12] 7th Technical assessment of
information on the implementation of Council Directive 91/271/EEC of 21 May
1991 concerning Urban Waste Water Treatment as amended by Commission Directive
98/15/EC of 27 February 1998. (Situation as of 31 December 2009 or 31 December
2010). Raportin on laatinut komission toimeksiannosta konsulttitoimisto
Umweltbundesamt GmbH (Itävalta). [13] Lisätietoja
seuraavassa osoitteessa: http://rod.eionet.europa.eu/obligations/613. [14] http://www.eea.europa.eu/data-and-maps/data/waterbase-uwwtd-urban-waste-water-treatment-directive-3. [15] Termi ”asukasvastineluku” tai
”avl” määritellään jätevesidirektiivissä, ja sillä tarkoitetaan orgaanisia
epäpuhtauksia, joita aiheuttavat pääasiassa kylän tai kaupungin asukkaat mutta
myös muut lähteet, kuten muu väestö kuin asukkaat (matkailijat) ja
elintarviketeollisuus. [16] Jälkikäsittelytekniikoista
(esimerkiksi otsonointi, klooraus, UV-säteilytys, kalvotekniikat ja
hiekkasuodattimet) keskustellaan myös laajasti yhtenä mikrosaasteiden (uusien
epäpuhtauksien, kuten lääkeaineiden ja henkilökohtaisen hygienian tuotteiden ja
muiden teollisten kemikaalien) lupaavimmista vähentämisvaihtoehdoista. [17] Taulukossa 1
(ks. liite) esitetään jäsenvaltiokohtaiset sekä EU27-, EU15- ja EU12-kohtaiset
tiedot eriteltyinä noudattamisasteen mukaan. [18] Amsterdam,
Ateena, Berliini, Bratislava, Kööpenhamina,
Helsinki, Madrid, Pariisi, Tukholma, Wien ja Vilna. [19] http://www.eea.europa.eu/themes/water/interactive/soe-wfd/urban-waste-water-treatment-directive-viewer. [20] http://fate.jrc.ec.europa.eu/rational/home. [21] http://bookshop.europa.eu/en/scenario-analysis-of-pollutants-loads-to-european-regional-seas-for-the-year-2020-pbLBNA25159/ ja http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/111111111/15938/1/lbna24726enc.pdf. [22] Kilotonnia
vuodessa. [23] Kemiallisen
hapenkulutuksen (COD) perusteella. [24] COWI 2010: Compliance Costs of the Urban Wastewater
Treatment Directive. Loppuraportti: http://ec.europa.eu/environment/water/water-urbanwaste/info/pdf/Cost%20of%20UWWTD-Final%20report_2010.pdf. [25] Kertomuksen liitteessä (taulukot 3
ja 4) on luettelo (tähän mennessä) tärkeimmistä rikkomustapauksista ja ‑tuomioista
sitten vuoden 2009–2010. [26] SWD (2012) 393. [27] Vaikutuksenarvioinnin
(SWD(2012) 397 final) liitteessä VI (ss. 102) on tarkempia tietoja
yhdyskuntajätevesiä koskevasta pilottitoimesta. [28] https://circabc.europa.eu/w/browse/340cea09-390f-4c11-8e99-712c519c21e4.