This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62017CN0294
Case C-294/17: Request for a preliminary ruling from the Raad van State (Netherlands) lodged on 22 May 2017 — Stichting Werkgroep Behoud de Peel v College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
Kohtuasi C-294/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Raad van State (Madalmaad) 22. mail 2017 – Stichting Werkgroep Behoud de Peel versus College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
Kohtuasi C-294/17: Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Raad van State (Madalmaad) 22. mail 2017 – Stichting Werkgroep Behoud de Peel versus College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
ELT C 293, 4.9.2017, p. 14–15
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
4.9.2017 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 293/14 |
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Raad van State (Madalmaad) 22. mail 2017 – Stichting Werkgroep Behoud de Peel versus College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
(Kohtuasi C-294/17)
(2017/C 293/18)
Kohtumenetluse keel: hollandi
Eelotsusetaotluse esitanud kohus
Raad van State
Põhikohtuasja pooled
Kaebaja: Stichting Werkgroep Behoud de Peel
Vastustaja: College van gedeputeerde staten van Noord-Brabant
Eelotsuse küsimused
1. |
Kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (1) (EÜT L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/2, lk 102) artikli 6 lõiked 2 ja 3 on vastuolus siseriiklike õigusnormidega, mille kohaselt projektid ja muud toimingud, mis põhjustavad lävi- või piirväärtust mitte ületavat lämmastiksaastet, tuleb loa taotlemise kohustusest vabastada ning anda nendele seetõttu luba ilma individuaalse nõusolekuta, kui lähtuda asjaolust, et kõikide projektide ja muude toimingute, mille puhul saab rakendada siseriiklikke õigusnorme, kogumõju on hinnatud enne nimetatud siseriiklike õigusnormide kehtestamist? |
2. |
Kas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõiked 2 ja 3 on vastuolus asjaoluga, et programmi tagajärgede hindamine, mille puhul hinnati teatud lämmastiksaaste kogust, võetakse aluseks loa andmisel (individuaalne nõusolek) projektile või mõnele muule toimingule, mis põhjustab lämmastiksaastet, mis jääb programmi raames hinnatud saasteruumi piiridesse? |
3. |
Kas sellise programmi nagu Programma Aanpak Stikstof 2015–2021 (lämmastikuvastase võitluse programmiline lähenemine 2015–2021) jaoks läbi viidavasse tagajärgede hindamisse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõike 3 tähenduses võib kaasata olemasolevate looduslike elupaigatüüpide piirkondade ja elupaikade kaitsemeetmete ja vajalike meetmete, mis võetakse seoses nimetatud direktiivi artikli 6 lõigetest 1 ja 2 tulenevate kohustustega, positiivset mõju?
Kui lähtuda asjaolust, et tagajärgede hindamine sisaldab lõplikke järeldusi nimetatud meetmete mõju kohta, mis põhineb parimatel asjakohastel teaduslikel teadmistel, siis kas on sellega seoses oluline, et nende meetmete läbiviimise ja tulemuse üle teostatakse järelevalvet ning – kui sellest tuleneb, et mõju on ebasoodsam kui tagajärgede hindamisel eeldatud – vajadusel meetmeid kohandatakse? |
4. |
Kas lämmastiksaaste iseenesliku vähenemise – mis ilmneb Programma Aanpak Stikstof 2015–2021 (lämmastikuvastase võitluse programmiline lähenemine 2015–2021) kehtimise ajal – positiivse mõju võib kaasata tagajärgede hindamisse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta artikli 6 lõike 3 tähenduses? Kui lähtuda asjaolust, et tagajärgede hindamine sisaldab lõplikke järeldusi nimetatud arengute kohta, mis põhinevad parimatel asjakohastel teaduslikel teadmistel, siis kas on sellega seoses oluline, et lämmastiksaaste iseenesliku vähenemise üle teostatakse järelevalvet ning – kui sellest tuleneb, et vähenemine on ebasoodsam kui tagajärgede hindamisel eeldatud – vajadusel meetmeid kohandatakse? |
5. |
Kas saneerimismeetmeid, mis võetakse Programma Aanpak Stikstof 2015–2021 raames ja millega takistatakse teatud keskkonda koormava teguri, näiteks lämmastiksaaste kahjuliku mõju avaldumist elupaigatüüpide või elupaikade olemasolevatele aladele, võib tõlgendada kaitsemeetmeteks Euroopa Kohtu 15. mai 2014. aasta otsuse Briels jt (C-521/12, ECLI:EU:C:2014:330) punkti 28 tähenduses, mida võib kaasata tagajärgede hindamisse nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta, artikli 6 lõike 3 tähenduses?
Kui lähtuda asjaolust, et tagajärgede hindamine sisaldab lõplikke järeldusi nimetatud meetmete mõju kohta, mis põhinevad parimatel asjakohastel teaduslikel teadmistel, siis kas sellega seoses on oluline, et nende meetmete läbiviimise ja tulemuse üle teostatakse järelevalvet ning – kui sellest tuleneb, et mõju on ebasoodsam kui tagajärgede hindamisel eeldatud – vajadusel meetmeid kohandatakse? |
(1) EÜT 1992, L 206, lk 7; ELT eriväljaanne 15/2, lk 102.