This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32016R0427
Commission Regulation (EU) 2016/427 of 10 March 2016 amending Regulation (EC) No 692/2008 as regards emissions from light passenger and commercial vehicles (Euro 6) (Text with EEA relevance)
Komisjoni määrus (EL) 2016/427, 10. märts 2016, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 692/2008 seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 6) heitmetega (EMPs kohaldatav tekst)
Komisjoni määrus (EL) 2016/427, 10. märts 2016, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 692/2008 seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 6) heitmetega (EMPs kohaldatav tekst)
C/2016/1393
ELT L 82, 31.3.2016, p. 1–98
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
No longer in force, Date of end of validity: 31/12/2021; mõjud tunnistatud kehtetuks 32017R1151
31.3.2016 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
L 82/1 |
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) 2016/427,
10. märts 2016,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 692/2008 seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 6) heitmetega
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007. aasta määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
ning arvestades järgmist:
(1) |
Määrusega (EÜ) nr 715/2007 nõutakse, et komisjon peaks jälgima protseduure, katseid ja nõudeid seoses tüübikinnitustega, mis on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 692/2008, (2) ja neid kohandama nii, et nad peegeldaksid piisavalt tegelikus liikluses tekkivaid heitkoguseid, kui see on vajalik. |
(2) |
Komisjon on seda oma uuringutele ja komisjoni välistele allikatele toetudes põhjalikult analüüsinud ja leidnud, et Euro 5/6 sõidukite teedel tegelikus liikluses tekkivad heitkogused ületavad oluliselt heiteid, mida on mõõdetud regulatiivses uues Euroopa sõidutsüklis (New European Driving Cycle, NEDC), eriti diiselsõidukite NOx-heidete osas. |
(3) |
Mootorsõidukite tüübikinnituse heidetega seotud nõudeid mootorsõidukitele on Euroopa standardite kasutuselevõtmise ja hilisema läbivaatusega oluliselt karmistatud. Kuigi üldiselt on sõidukite heitkogused oluliselt vähenenud reguleeritud saasteainete osas, siis diiselsõidukite NOx-heidetega seoses ei ole seda toimunud (eriti kergsõidukite puhul). Seetõttu on vaja olukorra parandamiseks võtta meetmeid. Diiselmootorite NOx-heidete probleemi lahendamine aitab kaasa praegu püsivalt kõrge NO2-kontsentratsiooni vähendamisele ümbritsevas õhus, mis on selliste heidetega eriti seotud ja kujutab inimtervisele suurt ohtu ning on proovikiviks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/50/EÜ täitmisel (3). |
(4) |
Komisjon moodustas 2011. aasta jaanuaris kõiki huvitatud sidusrühmi koondava töörühma, et töötada välja tegelikus liikluses tekkivate heitkoguste (real driving emission, RDE) katsemenetlus, mis peegeldaks teel mõõdetud heitkoguseid paremini. Selleks soovitati määruses (EÜ) nr 715/2007 tehnilist võimalust, st heitkoguse mõõtmise kaasaskantavate süsteemide (portable emission measurement systems, PEMS) kasutamist ning reguleerimisel on järgitud mõistet „mitte üle” (not-to-exceed, NTE). |
(5) |
Selleks, et tootjad saaksid järk-järgult kohaneda RDE nõuetega, tuleks kehtestada kahes etapis vastavad katsemenetlused, nagu sidusrühmadega Cars 2020 protsessis kokku lepiti (4): esimese üleminekuperioodi ajal tuleks katsemenetlusi kasutada ainult järelevalve eesmärgil ning pärast seda tuleks neid kasutada koos siduvate koguseliste RDE nõuetega kõigi uute tüübikinnituste / uute sõidukite puhul. Lõplikud koguselised RDE nõuded kehtestatakse kahe edasise sammuna. |
(6) |
Koguselised RDE nõuded tuleks kehtestada selleks, et piirata sõidukite heitgaase kõikides tavapärastes kasutustingimustes kooskõlas määruses (EÜ) nr 715/2007 sätestatud heite piirväärtustega. Selleks tuleks arvesse võtta mõõtmismenetluste statistilisi ja tehnilisi ebatäpsusi. |
(7) |
Esialgse tüübikinnitusmenetluse üksik RDE katse ei hõlma kõiki olulisi liiklus- ja keskkonnatingimusi. Seetõttu on vastavuse testimisel äärmiselt oluline tagada, et reguleeriv RDE katse hõlmaks võimalikult palju sellistest tingimustest, tagades kõikides tavapärastes kasutustingimustes vastavuse regulatiivsete nõuetega. |
(8) |
Väiketootjatele võib PEMS-katsete teostamine vastavalt kavandatud menetlusnõuetele panna märkimisväärse koormuse, mis ei ole tasakaalus loodetava keskkonnakasuga. Seetõttu on asjakohane lubada nendele tootjatele mõni konkreetne erand. Tegelikus liikluses tekkivate heitkoguste katsemenetlusi tuleks vajaduse korral ajakohastada ja täiustada, et peegeldada näiteks muutusi sõidukitehnoloogias. Läbivaatamismenetluse hõlbustamiseks tuleks arvesse võtta üleminekuperioodil sõidukite ja heitkoguste kohta kogutud andmeid. |
(9) |
Selleks, et tüübikinnitusasutused ja tootjad saaksid kehtestada vajalikud menetlused käesoleva määruse nõuete täitmiseks, tuleks seda kohaldada alates 1. jaanuarist 2016. |
(10) |
Seepärast on vaja vastavalt muuta määrust (EÜ) nr 692/2008. |
(11) |
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas mootorsõidukite tehnilise komitee arvamusega, |
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 692/2008 muudetakse järgmiselt:
1) |
artiklisse 2 lisatakse punktid 41 ja 42 järgmises sõnastuses: „41. „tegelikus liikluses tekkivad heitkogused (real driving emissions, RDE)”– sõiduki heitkogused tavapärastes kasutustingimustes; 42. „heitkoguste mõõtmise kaasaskantavavad seadmed (portable emissions measurement system, PEMS)”– heitkoguste mõõtmise kaasaskantav süsteem, mis vastab IIIA lisa 1. liite nõuetele;” |
2) |
Artiklisse 3 lisatakse lõige 10 järgmises sõnastuses: „10. Tootja peab tagama, et vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2007 tüübikinnituse saanud sõiduki kogu normaalse kasutusaja jooksul ei ületa heitkogused, mis on kindlaks määratud vastavalt käesoleva määruse IIIA lisas sätestatud nõuetele ja mis tekivad kõnealuse lisa kohaselt tehtud RDE katses, selles lisas sätestatud väärtusi. Määruse (EÜ) nr 715/2007 kohase tüübikinnituse võib väljastada ainult juhul, kui sõiduk kuulub valideeritud PEMS-katsetüüpkonda vastavalt IIIA lisa 7. liitele. Kuni käesoleva määruse IIIA lisa punkti 2.1 tabelis esitatud parameetrite CFpollutant konkreetsete väärtuste vastuvõtmiseni kohaldatakse järgmisi sätteid:
|
3) |
Artikli 6 lõike 1 neljas lõik asendatakse järgmisega: „Määruse (EÜ) nr 715/2007 nõuded loetakse täidetuks, kui kõik järgmised tingimused on täidetud:
|
4) |
I lisa punkti 2.4.1 joonist I.2.4 muudetakse järgmiselt:
|
5) |
Lisatakse uus IIIA lisa käesoleva määruse lisa kohaselt. |
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2016.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 10. märts 2016
Komisjoni nimel
president
Jean-Claude JUNCKER
(1) ELT L 171, 29.6.2007, lk 1.
(2) Komisjoni määrus (EÜ) nr 692/2008, 18. juuli 2008, millega rakendatakse ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust (ELT L 199, 28.7.2008, lk 1).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/50/EÜ, 21. mai 2008, välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta (ELT L 152, 11.6.2008, lk 1).
(4) Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „CARS 2020: Euroopa konkurentsivõimelise ja jätkusuutliku autotööstuse tegevuskava” (COM/2012/0636 lõplik).
LISA
IIIA LISA
TEGELIKUS LIIKLUSES TEKKIVATE HEITKOGUSTE KONTROLLIMINE
1. SISSEJUHATUS, MÕISTED JA LÜHENDID
1.1. Sissejuhatus
Käesolevas lisas kirjeldatakse menetlust, kuidas kontrollida väikeste sõiduautode ja kommertsveokite tegelikus liikluses tekitatavaid heitkoguseid.
1.2. Mõisted
1.2.1.
1.2.2.
1.2.3.
kus:
a 1 |
on regressioonijoone tõus |
|
on võrdlusnäitaja keskmine väärtus |
|
on kontrollitava näitaja keskmine väärtus |
1.2.4.
1.2.5.
kus:
a 0 |
on lineaarse regressioonijoone telglõik |
a 1 |
on lineaarse regressioonijoone tõus |
x i |
on mõõdetud kontrollväärtus |
y i |
on kontrollitava näitaja mõõdetud väärtus |
|
on kontrollitava näitaja keskmine väärtus |
n |
on väärtuste arv |
1.2.6.
kus:
x i |
on mõõdetud kontrollväärtus |
y i |
on kontrollitava näitaja mõõdetud väärtus |
|
on keskmine kontrollväärtus |
|
on kontrollitava näitaja keskmine väärtus |
n |
on väärtuste arv |
1.2.7.
1.2.8.
1.2.9.
1.2.10.
1.2.11.
1.2.12.
1.2.13.
1.2.14.
1.2.15.
1.2.16.
1.2.17.
1.2.18.
1.2.19.
1.2.20.
1.2.21.
1.2.22.
1.2.23.
kus:
x on mõõdetud või arvutatud väärtus
n on väärtuste arv
1.2.24.
1.2.25.
1.2.26.
1.2.27.
1.2.28.
kus:
|
on võrdlusnäitaja keskmine väärtus |
|
on kontrollitava näitaja keskmine väärtus |
x i |
on võrdlusnäitaja tegelik väärtus |
y i |
on kontrollitava näitaja tegelik väärtus |
n |
on väärtuste arv |
1.2.29.
kus:
ý |
on kontrollitava näitaja hinnanguline väärtus |
y i |
on kontrollitava näitaja tegelik väärtus |
x max |
on võrdlusnäitaja maksimaalne tegelik väärtus |
n |
on väärtuste arv |
1.2.30.
1.2.31.
1.2.32.
1.2.33.
1.2.34.
1.2.35.
1.2.36.
1.2.37.
1.2.38.
1.2.39.
1.3. Lühendid
Lühenditega viidatakse üldiselt lühendatud mõiste ainsuse ja mitmuse vormile.
CH4 |
– |
metaan |
CLD |
– |
kemoluminestsentsdetektor (chemiluminescence detector) |
CO |
– |
süsinikmonoksiid |
CO2 |
– |
süsinikdioksiid |
CVS |
– |
püsimahu proovivõtuvahend (constant volume sampler) |
DCT |
– |
topeltsiduri jõuülekanne (dual clutch transmission) |
ECU |
– |
mootori juhtplokk (engine control unit) |
EFM |
– |
heitgaasi massivoolumõõtja (exhaust mass flow meter) |
FID |
– |
leekionisatsioonidetektor (flame ionisation detector) |
FS |
– |
täisväärtus (full scale) |
GPS |
– |
globaalne positsioneerimissüsteem |
H2O |
– |
vesi |
HC |
– |
süsivesinikud |
HCLD |
– |
kuumutatud kemoluminestsentsdetektor (heated chemiluminescence detector) |
HEV |
– |
hübriidelektrisõiduk (hybrid electric vehicle) |
ICE |
– |
sisepõlemismootor (internal combustion engine) |
ID |
– |
identifitseerimisnumber või -kood |
LPG |
– |
veeldatud naftagaas (liquid petroleum gas) |
MAW |
– |
liikuv keskmine aken (moving average window) |
Max |
– |
maksimaalne väärtus |
N2 |
– |
lämmastik |
NDIR |
– |
mittehajus infrapunane (non-dispersive infraread) |
NDUV |
– |
mittehajus ultraviolett (non-dispersive ultraviolet) |
NEDC |
– |
uus Euroopa sõidutsükkel (new European driving cycle) |
NG |
– |
maagaas (natural gas) |
NMC |
– |
mittemetaansete süsivesinike eemaldi (non-methane cutter) |
NMC-FID |
– |
mittemetaansete süsivesinike eemaldi kombinatsioonis leekionisatsioonidetektoriga |
NMHC |
– |
mittemetaansed süsivesinikud (non-methane hydrocarbons) |
NO |
– |
lämmastikmonoksiid |
nr |
– |
number |
NO2 |
– |
lämmastikdioksiid |
NOX |
– |
lämmastikoksiidid |
NTE |
– |
„mitte üle” (NTE, not-to-exceed) |
O2 |
– |
hapnik |
OBD |
– |
pardadiagnostika (on-board diagnostics) |
PEMS |
– |
heitkoguste mõõtmise kaasaskantav süsteem (portable emissions measurement system) |
PHEV |
– |
laetav hübriidelektrisõiduk (plug-in hybrid electric vehicle) |
PN |
– |
tahkete osakeste arv (particle number) |
RDE |
– |
tegelikus liikluses tekkivad heitkogused (real driving emissions) |
SCR |
– |
selektiivne katalüütiline vähenemine (selective catalytic Reduction) |
SEE |
– |
hinnangu standardviga (standard error of estimate) |
THC |
– |
süsivesinike kogumass (total hydrocarbons) |
UN/ECE |
– |
ÜRO Euroopa Majanduskomisjon |
VIN |
– |
sõiduki identifitseerimisnumber (vehicle identification number) |
WLTC |
– |
ülemaailmne ühtlustatud kergsõidukite katsetamise tsükkel (Worldwide harmonized light vehicles test cycle) |
WWH-OBD |
– |
ülemaailmne ühtlustatud pardadiagnostika (Worldwide harmonized on-board-diagnostics) |
2. ÜLDNÕUDED
2.1. Tavapärase kasutusaja jooksul ei ole vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2007 heakskiidetud sõidukitüübi heitkogused, mis on kindlaks määratud vastavalt käesolevale lisale ja mis tekivad vastavalt käesolevale lisale teostatud RDE-katses, suuremad kui järgmised heite selgelt määratletud piirmäärad „mitte üle” (NTE):
NTEsaasteaine= CFsaasteaine × EURO-6
kus EURO-6 on määruse (EÜ) nr 715/2007 I lisa tabelis 2 esitatud kohaldatav Euro 6 heite piirmäär ja CF saasteaine on vastava saasteaine vastavustegur, mis on täpsustatud järgmiselt:
Saasteaine |
Lämmastikoksiidide (NOx) mass |
Tahkete osakeste arv (PN) |
Süsinikmonoksiidi (CO) mass (1) |
Süsivesinike kogumass (THC) |
Süsivesinike kogumassi ja lämmastikoksiidide kombineeritud mass (THC + NOx) |
CFsaasteaine |
kindlaks määrata |
kindlaks määrata |
— |
— |
— |
2.2. Tootja peab kinnitama vastavust punktile 2.1, täites 9. liites oleva sertifikaadi.
2.3. Selles lisas tüübikinnituse puhul ja sõiduki kasutusea jooksul nõutavad RDE-katsed eeldavad punkti 2.1 nõude täitmist. Eeldatavat vastavust saab uuesti hinnata, tehes täiendavaid RDE-katseid.
2.4. Liikmesriigid peavad tagama, et sõidukeid saab katsetada PEMSiga avalikel teedel vastavalt liikmesriigi õiguses sätestatud korrale, järgides kohalikke teeliikluse õigusakte ja ohutusnõudeid.
2.5. Tootjad peavad tagama, et sõidukitel PEMS-katse saab teha sõltumatu isik üldkasutatavatel teedel vastavalt punkti 2.4 nõuetele, näiteks tehes kättesaadavaks sobivad adapterid kollektori väljalasketorudele, võimaldades juurdepääsu ECU signaalidele ja tehes vajalikud halduskorraldused. Kui käesoleva määrusega PEMS-katset ei nõuta, siis võib tootja nõuda mõistlikku tasu, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 715/2007 artikli 7 lõikes 1.
3. TEOSTATAV RDE-KATSE
3.1. Artikli 3 lõike 10 teises lõigus viidatud PEMS-katsetele kehtivad järgmised nõuded.
3.1.1. Tüübikinnituse andmiseks tehakse heitgaasi massivool kindlaks mõõteseadmega, mis toimib sõidukist eraldi, ja selleks ei kasutata sõiduki ECU andmeid. Kui tegemist ei ole tüübikinnitusega, võib 2. liite punkti 7.2 kohaselt kasutada heitgaasi massivoolu kindlaksmääramiseks alternatiivseid meetodeid.
3.1.2. Kui tüübikinnitusasutus ei ole rahul 1. ja 4. liite kohaselt teostatud PEMS-katse andmete kvaliteedi kontrollimise andmetega ja valideerimisandmetega, siis võib kinnitusasutus lugeda katse kehtetuks. Sellisel juhul registreerib tüübikinnitusasutus katse andmed ja katse kehtetuks tunnistamise põhjused.
3.1.3. Aruandlus ja RDE-katse teabe levitamine
3.1.3.1. Tootja poolt vastavalt 8. liitele koostatud tehniline aruanne tehakse tüübikinnitusasutusele kättesaadavaks.
3.1.3.2. Tootja peab tagama, et avalikkusele juurdepääsetaval veebilehel tehakse tasuta kättesaadavaks järgmine teave:
3.1.3.2.1. |
sisestades sõiduki tüübikinnituse numbri ja teabe tüübi, variandi ja versiooni kohta vastavalt direktiivi 2007/46/EÜ IX lisas sätestatud sõiduki EÜ vastavussertifikaadi jaotiste 0.10 ja 0.2 määratlustele, PEMS-katse selle tüüpkonna kordumatu identifitseerimisnumber, millesse asjaomase sõiduki heite tüüp kuulub vastavalt 7. liite punktile 5.2; |
3.1.3.2.2. |
sisestades PEMS-katse tüüpkonna kordumatu identifitseerimisnumbri:
|
3.1.3.3. Taotluse saamise korral peab tootja kõikidele huvitatud isikutele tasuta ja 30 päeva jooksul kättesaadavaks tegema punktis 3.1.3.1 viidatud tehnilise aruande.
3.1.3.4. Taotluse saamise korral peab tüübikinnitusasutus 30 päeva jooksul selle saamisest tegema kättesaadavaks teabe, mis on loetletud punktides 3.1.3.1 ja 3.1.3.2. Tüübikinnitusasutus võib nõuda mõistlikku ja proportsionaalset tasu, mis ei heiduta õigustatud huviga päringu tegijat vastavat teavet nõudmast ega ületa asutuse sisekulusid taotletud teabe kättesaadavaks tegemisele.
4. ÜLDNÕUDED
4.1. RDE tulemuslikkust tõestatakse sõidukite katsetamisega maanteel, kasutades tavapärast sõiduviisi tavapärastes tingimustes ja tavapärase nimikoormusega. RDE-katse peab olema tüüpiline sõidukitele, mida kasutatakse reaalsetel sõidumarsruutidel nende tavapärase koormaga.
4.2. Tootja peab tüübikinnitusasutusele tõendama, et väljavalitud sõiduk, sõiduviisid, tingimused ja nimikoormused on sõidukitüüpkonnale tüüpilised. Punktides 5.1 ja 5.2 sätestatud kasulikku koormust ja kõrgust merepinnast käsitlevaid nõudeid kasutatakse eelnevalt, et teha kindlaks, kas tingimused on RDE-katseks aktsepteeritavad.
4.3. Tüübikinnitusasutus teeb ettepaneku katsesõidu tegemiseks linna-, asulavälisel teel ja kiirteel, mis vastavad punkti 6 nõuetele. Teekonna valikul lähtutakse linna-, asulavälise tee ja kiirteekasutuse määratlemise topograafilisest kaardist.
4.4. Kui ECU andmete kogumine mõjutab sõiduki heiteid või talitust, siis loetakse kogu PEMS-katse tüüpkond, millesse sõiduk vastavalt 7. liite määratlusele kuulub, mittevastavaks. Selline funktsionaalsus loetakse katkestusseadmeks vastavalt määruse (EÜ) nr 715/2007 artikli 3 lõike 10 määratlusele.
5. PIIRTINGIMUSED
5.1. Sõiduki kasulik koormus ja katsemass
5.1.1. Sõiduki põhiline kasulik koormus sisaldab juhti, katse tunnistajat (vajadusel) ja katseseadmeid, sh aparatuuri ja toiteallikaid.
5.1.2. Katsetamisel võib lisada kunstliku kasuliku koormuse, tingimusel et põhilise ja kunstliku kasuliku koormuse kogumass ei ületa 90 % „reisijate massi” ja „nimikoormuse” summast, mis on määratletud komisjoni määruse (EL) nr 1230/2012 (2) artikli 2 punktides 19 ja 21.
5.2. Keskkonnatingimused
5.2.1. Katse teostatakse keskkonnatingimustel, mis on sätestatud käesolevas punktis. Keskkonnatingimused muutuvad „laiendatud” tingimusteks, kui vähemalt üht temperatuuri- ja kõrgustingimustest laiendatakse.
5.2.2. Mõõdukad kõrgustingimused: kõrgus, mis on vähem kui 700 meetrit merepinnast või sellega võrdne.
5.2.3. Laiendatud kõrgustingimused: kõrgus, mis on suurem kui 700 meetrit merepinnast ja vähem kui 1 300 meetrit merepinnast või sellega võrdne.
5.2.4. Mõõdukad temperatuuritingimused: suurem kui 273 K (0 °C) või sellega võrdne ja madalam kui 303 K (30 °C) või sellega võrdne.
5.2.5. Laiendatud temperatuuritingimused: suurem kui 266 K (– 7 °C) või sellega võrdne ja madalam kui 273 K (0 °C) või suurem kui 303 K (30 °C) ja madalam kui 308 K (35 °C) või sellega võrdne.
5.2.6. Erandina punktide 5.2.4 ja 5.2.5 sätetest on mõõdukate tingimuste madalam temperatuur suurem kui 276 K (3 °C) või sellega võrdne ja laiendatud tingimuste madalam temperatuur on suurem kui 271 K (– 2 °C) või sellega võrdne siduvate NTE-heitepiiride kohaldamise algusest, nagu on määratletud punktis 2.1 ja kuni viis aastat pärast määruse (EÜ) nr 715/2007 artikli 10 lõigetes 4 ja 5 esitatud kuupäevi.
5.3. Dünaamilised tingimused
5.4. Dünaamilised tingimused hõlmavad tee tõusu, vastutuule ja sõidudünaamika (kiirendused, aeglustused) ja lisasüsteemide mõju katsesõiduki energia tarbimisele ja heidetele. Dünaamiliste tingimuste normaalsust kontrollitakse pärast katse sooritamist, kasutades salvestatud PEMS-andmeid. Dünaamiliste tingimuste normaalsuse kontrollimise meetodid on sätestatud käesoleva lisa 5. ja 6. liites. Iga meetod sisaldab viidet dünaamilistele tingimustele, võrdlusandmete vahemikku ja minimaalse kaetuse nõudeid, et saavutada kehtiv katse.
5.5. Sõiduki seisund ja kasutamine
5.5.1. Lisasüsteemid
Kliimasüsteemi või muid lisasüsteeme kasutatakse viisil, mis vastab nende võimalikule kasutusele tarbija poolt tegelikus liikluses.
5.5.2. Sõidukid, mis on varustatud perioodiliselt regenereeruvate süsteemidega
5.5.2.1. „Perioodiliselt regenereerivaid süsteeme” tuleb mõista vastavalt artikli 2 lõike 6 määratlusele.
5.5.2.2. Kui perioodiline regeneratsioon toimub katse jooksul, siis võidakse katse tunnistada kehtetuks ja seda tootja taotlusel üks kord korrata.
5.5.2.3. Tootja võib tagada regeneratsiooni lõpuleviimise ja valmistada sõiduki enne teist katset asjakohaselt ette.
5.5.2.4. Kui regeneratsioon toimub RDE-katse kordamise ajal, siis lisatakse kordustesti ajal tekkinud saasteained heitkoguste hinnangusse.
6. NÕUDED TEEKONNALE
6.1. Vastavalt punktides 6.3–6.5 kirjeldatud hetkkiirusele liigitatud linna-, asulavälise- ja kiirteesõidu osakaalu väljendatakse protsendina teekonna kogupikkusest.
6.2. Teekonna järjestus koosneb linnasõidust, millele järgneb asulaväline ja kiirteesõit vastavalt punktis 6.6 täpsustatud osakaaludele. Linna-, asulaväline ja kiirteesõit toimub ilma katkestuseta. Asulavälist sõitu võib katkestada lühikese linnasõiduperioodiga linnast läbi sõites. Kiirteesõidu võib katkestada lühikesteks perioodideks linna- või asulavälisel sõidul, nt teemaksujaamade läbimisel või kohtades, kus tehakse teetöid. Kui teistsugune katsejärjekord on praktilistel kaalutlustel põhjendatud, siis võib linna-, asulavälise ja kiirteesõidu järjekorda muuta pärast tüübikinnitusasutusega kooskõlastamist.
6.3. Linnasõitu iseloomustab sõiduki kiirus kuni 60 km/h.
6.4. Asulavälist sõitu iseloomustab sõiduki kiirus 60 kuni 90 km/h.
6.5. Kiirteesõitu iseloomustab sõiduki kiirus üle 90 km/h.
6.6. Teekond koosneb umbes 34 % ulatuses linna-, 33 % asulavälisest ja 33 % kiirteesõidust kiirusel, mida on kirjeldatud punktides 6.3–6.5. „Umbes” on vahemik ± 10 protsendipunkti nimetatud protsentidest. Linnasõit ei tohi siiski kunagi moodustada vähem kui 29 % kogu teekonnast.
6.7. Sõiduki kiirus ei tohi tavaliselt ületada 145 km/h. Seda maksimaalset kiirust võib ületada tolerantsiga 15 km/h mitte rohkem kui 3 % ulatuses kiirteesõidu ajast. PEMS-katse ajal kehtivad kohalikud kiiruspiirangud olenemata muudest õiguslikest tagajärgedest. Kohalike kiiruspiirangute rikkumine ei tühista iseenesest PEMS-katse tulemusi.
6.8. Teekonna linnasõidu osa keskmine kiirus (kaasaarvatud peatused) peaks olema 15 ja 30 km/h vahel. Peatused, mida määratletakse sõiduki kiirusena alla 1 km/h, peavad moodustama vähemalt 10 % linnasõidu ajast. Linnasõit peab sisaldama mitut peatust, mis on 10 s või pikemad. Ühe liiga pika peatuse, mis moodustab > 80 % linnasõidu peatuste koguajast, lisamist tuleb vältida.
6.9. Kiirteesõidu kiirusvahemik on nõuetekohaselt 90 ja vähemalt 110 km/h vahel. Sõiduki kiirus peab olema suurem kui 100 km/h vähemalt 5 minuti jooksul.
6.10. Teekonna kestus on 90 ja 120 minuti vahel.
6.11. Algus- ja lõpupunkti kõrgus merepinnast ei tohi erineda rohkem kui 100 m võrra.
6.12. Linna-, asulavälise ja kiirteesõidu minimaalne kaugus on 16 km.
7. SÕIDUGA SEOTUD NÕUDED
7.1. Teekond valitakse selliselt, et katset ei katkestata ja andmeid salvestatakse pidevalt, et saavutada punktis 6.10 määratletud minimaalne katse kestus.
7.2. PEMSile antakse elektrit välisest toiteallikast ja mitte allikast, mis saab oma energia kas vahetult või kaudselt katsesõiduki mootorist.
7.3. PEMSi paigaldamine tehakse selliselt, et minimaalselt mõjutada sõiduki heiteid või talitust või mõlemat. Paigaldatud seadmete massi ja katsesõiduki võimalikke aerodünaamilisi modifikatsioone tuleb miinimumini vähendada. Sõiduki kasulik koormus peab vastama punktile 5.1.
7.4. RDE-katsed viiakse läbi Euroopa Liidu tööpäevadel, nagu on määratletud nõukogu määruses (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 (3).
7.5. RDE-katsed toimuvad kattega teedel ja tänavatel (nt maastikusõit ei ole lubatud).
7.6. Pikaajalist tühikäigul töötamist tuleb vältida pärast sisepõlemismootori esimest käivitamist heitekatse alguses. Kui mootor katse ajal seiskub, võib selle uuesti käivitada, kuid valimi võtmist ei tohi katkestada.
8. MÄÄRDEAINE, KÜTUS JA REAKTIIV
8.1. RDE-katses kasutatav kütus, määrdeaine ja reaktiiv (vajaduse korral) peavad vastama tootja esitatud tehnilisele kirjeldusele, mis on ette nähtud kliendile sõiduki kasutamiseks.
8.2. Võetakse näidised kütusest, määrdeainest ja reaktiivist (vajaduse korral) ja neid säilitatakse vähemalt 1 aasta.
9. HEITKOGUSED JA TEEKONNA HINDAMINE
9.1. Katse viiakse läbi vastavalt käesoleva lisa 1. liitele.
9.2. Teekond peab vastama punktides 4–8 sätestatud nõuetele.
9.3. Ei ole lubatud kombineerida eri teekondade andmeid ega teekonna andmeid muuta või kustutada.
9.4. Kui teekond on vastavalt punktile 9.2 valideeritud, arvutatakse heitkogused, kasutades käesoleva lisa 5. ja 6. liites sätestatud meetodeid.
9.5. Kui konkreetses ajavahemikus on keskkonnatingimusi laiendatud vastavalt punktile 5.2, siis jagatakse vastavalt käesoleva lisa 4. liitele arvutatud selle konkreetse ajavahemiku heited väärtusega „ext” enne nende käesoleva lisa nõuetele vastavuse hindamist.
9.6. Külmkäivitus on määratletud vastavalt käesoleva lisa 4. liite punktile 4. Kuni külmkäivituse heidete konkreetsete nõuete kohaldamiseni viimased salvestatakse, kuid jäetakse heitkoguste hinnangust välja.
1. liide
Menetlus sõidukite heitkoguste katsetamiseks heitkoguste mõõtmise kaasaskantava süsteemi (PEMS) abil
1. SISSEJUHATUS
Käesolevas liites kirjeldatakse katsemenetlust, et määrata kindlaks kergsõidukite ja tarbesõidukite heitgaaside kogused, kasutades heitkoguste mõõtmise kaasaskantavat süsteemi.
2. SÜMBOLID
≤ |
– |
väiksem või võrdne |
# |
– |
arv |
#/m3 |
– |
arv kuupmeetri kohta |
% |
– |
protsent |
°C |
– |
kraadi Celsiuse järgi |
g |
– |
gramm |
g/s |
– |
grammi sekundi kohta |
h |
– |
tund |
Hz |
– |
herts |
K |
– |
kelvin |
kg |
– |
kilogramm |
kg/s |
– |
kilogrammi sekundi kohta |
km |
– |
kilomeeter |
km/h |
– |
kilomeetrit tunnis |
kPa |
– |
kilopaskal |
kPa/min |
– |
kilopaskalit minutis |
l |
– |
liiter |
l/min |
– |
liitrit minutis |
m |
– |
meeter |
m3 |
– |
kuupmeeter |
mg |
– |
milligramm |
min |
– |
minut |
p e |
– |
vakumeeritud rõhk [kPa] |
qvs |
– |
süsteemi mahuvoolu kiirus [l/min] |
ppm |
– |
miljondikku |
ppmC1 |
– |
miljondikku süsiniku ekvivalendi kohta |
p/min |
– |
pööret minutis |
s |
– |
sekund |
V s |
– |
süsteemi maht [l] |
3. ÜLDNÕUDED
3.1. PEMS
Katse viiakse läbi PEMSiga, mis koosneb punktides 3.1.1–3.1.5 sätestatud osadest. Vajaduse korral võib teha ühenduse sõiduki ECUga, et määrata kindlaks asjakohased mootori ja sõiduki näitajad, mis on sätestatud punktis 3.2.
3.1.1. Analüsaatorid saasteainete kontsentratsiooni määramiseks heitgaasis.
3.1.2. Üks või mitu seadet või sensorit, et mõõta või määrata heitgaasi massivool.
3.1.3. Globaalne positsioneerimissüsteem, et määrata sõiduki asend, kõrgus ja kiirus.
3.1.4. Vajaduse korral sensorid ja muud seadmed, mis ei ole sõiduki osa, nt ümbritseva õhu temperatuuri, suhtelise niiskuse, õhurõhu ja sõiduki kiiruse mõõtmiseks.
3.1.5. Sõidukist sõltumatu energiaallikas, et anda PEMSile toidet.
3.2. Katseparameetrid
Käesoleva lisa tabelis 1 täpsustatud katseparameetreid mõõdetakse ja neid salvestatakse konstantsel sagedusel 1,0 Hz või suuremal sagedusel ja neist teavitatakse vastavalt 8. liite nõuetele. Kui on saadud ECU näitajad, siis tuleb need teha kättesaadavaks oluliselt kõrgemal sagedusel kui PEMSi salvestatud näitajad, et tagada õige valimi moodustumine. PEMSi analüsaatorid, vooluhulgamõõturid ja sensorid peavad vastama käesoleva lisa 2. ja 3. liites sätestatud nõuetele.
Tabel 1
Katseparameetrid
Parameeter |
Soovitatud ühik |
Allikas (11) |
ppm |
Analüsaator |
|
ppm |
Analüsaator |
|
ppm |
Analüsaator (9) |
|
ppm |
Analüsaator |
|
CO2-kontsentratsioon (4) |
ppm |
Analüsaator |
ppm |
Analüsaator (10) |
|
PN-kontsentratsioon (7) |
#/m3 |
Analüsaator |
Heitgaasi massivoolukiirus |
kg/s |
EFM, 2. liite punktis 7 kirjeldatud mis tahes meetod |
Ümbritsev niiskus |
% |
Sensor |
Ümbritseva õhu temperatuur |
K |
Sensor |
Ümbritsev rõhk |
kPa |
Sensor |
Sõiduki kiirus |
km/h |
Sensor, GPS või ECU (6) |
Sõiduki laiuskraad |
kraad |
GPS |
Sõiduki pikkuskraad |
kraad |
GPS |
M |
GPS või sensor |
|
Heitgaasi temperatuur (8) |
K |
Sensor |
Mootori jahutusvedeliku temperatuur (8) |
K |
Sensor või ECU |
Mootori pöörlemissagedus (8) |
p/min |
Sensor või ECU |
Mootori pöördemoment (8) |
Nm |
Sensor või ECU |
Pöördemoment vedaval sillal (8) |
Nm |
Rummu pöördemomendi mõõtur |
Pedaali asend (8) |
% |
Sensor või ECU |
Mootori kütusevool (5) |
g/s |
Sensor või ECU |
Mootorisse sisenev õhuvool (5) |
g/s |
Sensor või ECU |
Rikke staatus (8) |
– |
ECU |
Siseneva õhuvoolu temperatuur |
K |
Sensor või ECU |
Regeneratsiooni staatus (8) |
– |
ECU |
Mootoriõli temperatuur (8) |
K |
Sensor või ECU |
Tegelik käik (8) |
# |
ECU |
Soovitud käik (nt GSI) (8) |
# |
ECU |
Muud sõiduki andmed (8) |
täpsustamata |
ECU |
3.3. Sõiduki ettevalmistamine
Sõiduki ettevalmistamine hõlmab üldist tehnilist ja ekspluatatsioonilist kontrolli.
3.4. PEMSi paigaldamine
3.4.1. Üldine teave
PEMSi paigaldamisel järgitakse PEMSi tootja juhiseid ning kohalikke tervise- ja ohutusnõudeid. PEMS tuleks paigaldada selliselt, et minimeerida katse ajal elektromagnetilised segavad toimed ning löögid, vibreerimine, tolm ja temperatuuri muutumine. PEMS tuleb paigaldada ja seda tuleb kasutada lekkekindlalt ja minimaalse soojakaoga. PEMSi paigaldamine ja kasutamine ei tohi muuta heitgaasi olemust ega ülemääraselt pikendada väljalasketoru. Tahkete osakeste tekkimise vältimiseks peavad ühendused olema termiliselt stabiilsed katses eeldatavatel heitgaasi temperatuuridel. Sõiduki väljalaskeava ja ühendustoru ühendamiseks ei soovitata kasutada elastomeerühendusi. Kui elastomeerühendusi kasutatakse, siis peab nende kokkupuude heitgaasiga olema minimaalne, et vältida artefakte mootori suurel koormusel.
3.4.2. Lubatud vasturõhk
PEMSi paigaldamine ja kasutamine ei tohi põhjendamatult suurendada staatilist rõhku väljalaskesüsteemis. Kui tehniliselt võimalik, siis peab pikendus, mis hõlbustab valimi moodustamist või ühendamist heitgaasi massivoolumõõtjaga, olema sama suur või suurem kui väljalasketoru ristlõige.
3.4.3. Heitgaasi massivoolumõõtja
Kui heitgaasi massivoolumõõtjat kasutatakse, siis kinnitatakse see sõiduki väljalasketoru(de)le vastavalt EFMi tootja soovitustele. EFMi mõõtevahemik peab vastama katses eeldatava heitgaasi massivoolukiiruse vahemikule. EFMi ja väljalasketoru adapterite või ühenduste paigaldamine ei tohi negatiivselt mõjutada mootori tööd või heitgaasi järeltöötlussüsteemi. Kummalegi voolusensori elemendile paigaldatakse külgedele vähemalt neljakordse läbimõõduga toru või 150 mm sirget toru, olenevalt sellest, kumb on suurem. Hargneva väljalaskekollektoriga mitmesilindrilise mootori katsetamisel soovitatakse kombineerida ülesvoolu jäävad väljalasketorustikud heitgaasi massivoolumõõtjas ja suurendada torustiku ristlõiget, et minimeerida heitgaasi vasturõhk. Kui see ei ole teostatav, siis tuleks kaaluda heitgaasivoolu mõõtmist mitme heitgaasi massivoolumõõtjaga. Heitgaasi torude konfiguratsioonide, mõõtmete ja eeldatavate heitgaasi massivoolukiiruste paljusus võib teha vajalikuks kompromissi EFMi(de) valimisel ja paigaldamisel, juhindudes heast inseneritavast. Kui mõõtetäpsus nõuab, siis on lubatud paigaldada EFM, mille läbimõõt on väiksem kui mitme väljundi kogu ristlõikeala, tingimusel et see ei mõjuta negatiivselt tööd ega heitgaasi järeltöötlust, mis on sätestatud punktis 3.4.2.
3.4.4. Globaalne positsioneerimissüsteem
GPS-antenn tuleb paigaldada selliselt, et tagada satelliidisignaali hea vastuvõtt – näiteks kõrgeimasse võimalikku kohta. Paigaldatud GPS-antenn peab sõiduki kasutamist võimalikult vähe häirima.
3.4.5. Mootori juhtplokiga ühendamine
Soovi korral võib salvestada tabelis 1 loetletud asjakohased sõiduki ja mootori näitajad, kasutades andmelogijat, mis on ühendatud ECU või sõiduki võrgustikuga vastavalt sellistele standarditele nagu ISO 15031-5 või SAE J1979, OBD-II, EOBD või WWHOBD. Vajaduse korral avaldavad tootjad parameetrite sildid, et saaks vajalikud parameetrid tuvastada.
3.4.6. Sensorid ja lisaseadmed
Paigaldatakse sõiduki kiiruse sensorid, temperatuuri sensorid, jahuti termoühendused või muud mõõteseadmed, mis ei ole sõiduki osad, et mõõta kaalumisel olevat parameetrit representatiivsel, usaldusväärsel ja täpsel viisil, ilma et sõiduki kasutamist ja muude analüsaatorite, vooluhulgamõõturite, sensorite ja signaalide toimimist põhjendamatult häiritaks. Sensorid ja lisaseadmed peavad saama energiat sõidukist sõltumata.
3.5. Heiteproovide võtmine
Heiteproovide võtmine peab olema representatiivne ja seda tuleb teha kohtades, kus heitgaasid on hästi segatud ja kus proovivõtupunkti ümbritseva õhu allavool on minimaalne. Vajaduse korral võetakse heiteproovid massivoolumõõtjast allavoolu, järgides vahemaad vähemalt 150 mm voolusensori elemendist. Proovivõtturid paigaldatakse vähemalt 200 mm või väljalasketoru kolmekordse läbimõõdu kaugusele, oleneb sellest, kumb on suurem, sõiduki väljalasketoru otsast ülesvoolu, kust väljuvad heitgaasid PEMSi proovivõtuseadmest keskkonda. Kui PEMS saadab tagasi voolu väljalaskesüsteemi, siis peab see toimuma proovivõtturist allavoolu viisil, mis ei mõjuta mootori töötamise ajal heitgaasi olemust proovivõtupunkti(de)s. Kui prooviliini pikkust muudetakse, siis süsteemi ülekandeaegu kontrollitakse ja vajadusel korrigeeritakse.
Kui mootoril on heitgaasi järeltöötlussüsteem, siis võetakse heitgaasi proov järeltöötlussüsteemist allavoolu. Mitmesilindrilise mootori ja hargneva väljalasketorustikuga sõiduki katsetamisel peab proovivõttur asuma piisavalt kaugel allavoolu, et tagada, et proov oleks representatiivne kõigi silindrite keskmiste heitgaasi koguste suhtes. Kui tegemist on mitmesilindrilise mootoriga, mille väljalasketorustikud moodustavad omaette rühmad, nagu V-kujulise mootorikonfiguratsiooni korral, tuleb proovivõtturist ülespoole jäävad väljalasketorustikud ühendada. Kui see ei ole tehniliselt teostatav, siis tuleb kaaluda mitmepunktilist proovivõtmist kohas, kus heitgaasid on hästi segunenud ja kus ei ole ümbritsevat õhku. Sellisel juhul peab proovivõtturite arv ja asukoht vastama võimalikult lähedalt heitgaasi massivoolumõõtjate asukohale. Kui heitgaasivoolud ei ole võrdsed, siis tuleb kaaluda proportsionaalset proovivõttu või mitme analüsaatori kasutamist proovide võtmisel.
Tahkete osakeste mõõtmisel võetakse heitgaaside proov heitgaasivoolu keskelt. Kui heitgaaside proovide võtmiseks kasutatakse mitut proovivõtturit, siis peab proovivõttur asuma muude proovivõtturite suhtes ülesvoolu.
Süsivesinike mõõtmisel kuumutatakse proovivõtuliin temperatuurini 463 ± 10 K (190 ± 10 °C). Muude gaasiliste komponentide mõõtmiseks kas koos jahutiga või ilma selleta hoitakse proovivõtuliin minimaalselt temperatuuril 333 K (60 °C), et vältida kondenseerumist ja tagada eri gaaside sobiv sisseimbumise efektiivsus. Madala rõhuga proovivõtusüsteemides võib temperatuuri alandada vastavalt rõhu vähenemisele, tingimusel et proovivõtusüsteem tagab 95 % sisseimbumise efektiivsuse kõigi reguleeritud gaasiliste saasteainete puhul. Kui võetakse tahkete osakeste proovid, siis kuumutatakse proovivõtuliin alates lahjendamata heitgaasi proovivõtupunktist minimaalse temperatuurini 373 K (100 °C). Tahkete osakeste proovivõtuliini proovi viibeaeg kuni esimese lahjenduseni või tahkete osakeste loendurini peab olema väiksem kui 3 s.
4. KATSE-EELNE MENETLUSED
4.1. PEMSi lekke kontroll
Kui PEMS on paigaldatud, kontrollitakse lekkeid vähemalt üks kord iga PEMS-sõiduki paigaldise kohta, nagu on ette näinud PEMSi tootja või järgmiselt. Väljalaskesüsteemist ühendatakse sond lahti ja ots korgitakse kinni. Analüsaatori pump lülitatakse sisse. Pärast esialgset stabiliseerimise perioodi on lekke puudumisel kõigi voolumeetrite näit umbes null. Vastasel korral tuleb kontrollida proovivõtuliine ja viga kõrvaldada.
Vaakumi lekkekiirus ei tohi ületada 0,5 protsenti kontrollitava süsteemi osa kasutatavast voolukiirusest. Kasutatava voolukiiruse hindamiseks võib kasutada analüsaatori voolusid ja möödavoolusid.
Alternatiivselt võib süsteemi tühjendada rõhuni vähemalt 20 kPa vaakumis (80 kPa absoluutselt). Pärast algset stabiliseerimisperioodi ei tohi rõhu suurenemine Dp (kPa/min) süsteemis ületada:
Teise meetodina võib rakendada kontsentratsiooni astmelist muutmist proovivõtuliini alguses ümberlülitamise teel nullgaasilt võrdlusgaasile, säilitades samad rõhutingimused, mis on süsteemi normaalsel ekspluateerimisel. Kui õigesti kalibreeritud analüsaatori näit on pärast piisava aja möödumist ≤ 99 protsenti võrreldes sisestatud kontsentratsiooniga, siis tuleb lekkeprobleem likvideerida.
4.2. PEMSi käivitamine ja stabiliseerimine
PEMS lülitatakse sisse, lastakse soojeneda ja stabiliseeruda vastavalt PEMSi tootja tehnilisele kirjeldusele, kuni nt rõhud, temperatuurid ja voolud on saavutanud oma seadistatud ekspluatatsioonipunktid.
4.3. Proovivõtusüsteemi ettevalmistamine
Proovivõtusüsteem, mis koosneb proovivõtturist, proovivõtuliinidest ja analüsaatoritest, valmistatakse katsetamiseks ette vastavalt PEMSi tootja juhistele. Tuleb tagada, et proovivõtusüsteem on puhas ja selles ei ole kondenseerunud niiskust.
4.4. EFMi ettevalmistamine
Kui EFMi kasutatakse heitgaasi massivoolu mõõtmiseks, siis tuleb see puhastada ja kasutamiseks ette valmistada vastavalt selle tootja tehnilisele kirjeldusele. Selle protseduuriga eemaldatakse (vajaduse korral) kondensatsioon ja setted liinidest ja seotud mõõtmise sisendavadest.
4.5. Analüsaatorite kontrollimine ja kalibreerimine gaasiheidete mõõtmiseks
Analüsaatorite nullväärtuse ja mõõtevahemiku kalibreerimine teostatakse kalibreerimisgaasidega, mis vastavad 2. liite punkti 5 nõuetele. Valitakse kalibreerimisgaasid, mis vastavad heitekatses eeldatud saasteainete kontsentratsioonide vahemikule.
4.6. Analüsaatori kontrollimine tahkete osakeste heitkoguste mõõtmiseks
Analüsaatori nulltase salvestatakse, võttes proovi HEPA-filtreeritud ümbritsevast õhust. Signaal salvestatakse konstantsel sagedusel vähemalt 1,0 Hz 2 minuti jooksul ja see keskmistatakse; lubatav kontsentratsiooni tase määratakse siis, kui on võimalik kasutada sobivaid mõõteseadmeid.
4.7. Sõiduki kiiruse mõõtmine
Sõiduki kiirus määratakse kindlaks vähemalt ühe järgmise meetodiga.
a) |
GPS; kui sõiduki kiirus määratakse GPSiga, siis võrreldakse teekonna kogupikkust teise meetodi mõõtudega vastavalt 4. liite punktile 7. |
b) |
Sensor (nt optiline või mikrolaine sensor); kui sõiduki kiirus on määratud kindlaks sensoriga, siis peab kiiruse mõõtmine vastama 2. liite punkti 8 nõuetele, või alternatiivselt määratakse teekonna kogupikkus sensoriga ja võrreldakse kontrollkaugusega, mis on saadud digitaalsest teedevõrgust või topograafiliselt kaardilt. Sensori määratav teekonna kogupikkus ei tohi kontrollkaugusest kõrvale kalduda rohkem kui 4 %. |
c) |
ECU; kui sõiduki kiirus määratakse kindlaks ECUga, siis valideeritakse teekonna kogupikkus vastavalt 3. liite punktile 3 ja ECU kiiruse signaali korrigeeritakse vajaduse korral, et täita 3. liite punkti 3.3 nõuded. Alternatiivselt võrreldakse teekonna kogupikkust, mis määrati ECUga, kontrollkaugusega, mis saadakse digitaalsest teedevõrgust või topograafiliselt kaardilt. ECUga määratav teekonna kogupikkus ei tohi kontrollkaugusest kõrvale kalduda rohkem kui 4 %. |
4.8. PEMSi seadistuse kontrollimine
Tuleb kontrollida ühendusi kõikide sensoritega ja vajaduse korral ECUga. Mootori parameetrite lugemisel tagatakse, et ECU teatab väärtusi õigesti (nt mootori nullkiirus [p/min], kui sisepõlemismootor on välja lülitatud ja süüde on sees). PEMS peab toimima ilma hoiatussignaalide ja veateadeteta.
5. HEITEKATSE
5.1. Katse alustamine
Enne mootori käivitamist alustatakse proovivõtu ning parameetrite mõõtmise ja salvestamisega. Aegade vastavusse viimise hõlbustamiseks soovitatakse salvestada ajalisse vastavusse viidavad parameetrid kas ühe andmesalvestusseadmega või kasutada sünkroniseeritud ajatemplit. Enne ja pärast mootori käivitamist veendutakse, et kõik vajalikud parameetrid on salvestatud andmelogijas.
5.2. Katse
Kogu sõiduki teel toimuva katse ajal jätkatakse näitajate proovivõttu, mõõtmist ja salvestamist. Mootori võib peatada ja selle käivitada, kuid heiteproovide võtmine ja parameetrite salvestamine peab jätkuma. Iga ohusignaal, mis viitab PEMSi talitlushäirele, tuleb dokumenteerida ja seda kontrollida. Parameetrite salvestamine peab andma andmete täielikkuse üle 99 %. Mõõtmise ja andmete salvestamise võib katkestada vähem kui 1 % kogu teekonna kestuse ajast, kuid mitte kauemaks kui katkematuks 30sekundiliseks perioodiks signaali tahtmatu kao korral või PEMS-seadme hooldamiseks. Katkestused võib PEMS salvestada otse, kuid ei ole lubatud sisestada salvestatud parameetrisse katkestusi andmete eeltöötlemise, vahetamise või järeltöötlemise teel. Automaatse nullimise tegemise korral, tuleb see teha vastavalt jälgitavale nullstandardile, mis sarnaneb sellega, mida kasutati analüsaatori nullimiseks. On äärmiselt soovitatav alustada PEMSi hooldust sõiduki nullkiirusel.
5.3. Katse lõpetamine
Katse lõpetatakse, kui sõiduk on teekonna läbinud ja põlemismootor on välja lülitatud. Andmete salvestamine jätkub, kuni proovivõtusüsteemide reageerimisaeg möödub.
6. KATSEJÄRGNE MENETLUS
6.1. Analüsaatorite kontrollimine gaasiheidete mõõtmiseks
Gaasiliste komponentide analüsaatorite nullväärtust ja intervallreaktsiooni kontrollitakse kalibreerimisgaasidega, mis on identsed nendega, mida rakendatakse vastavalt punktile 4.5, et hinnata analüsaatori reaktsiooni triivi võrreldes katse-eelse kalibreerimisega. Enne intervalltriivi kontrollimist võib analüsaatori nullida, kui määratud nulltriiv on lubatud vahemikus. Katsejärgne triivi kontroll tuleb lõpule viia nii kiiresti kui võimalik pärast katset ja enne kui PEMS, üksikud analüsaatorid või sensorid on välja lülitatud või puhkerežiimis. Katse-eelse ja -järgse tulemuste erinevus peab vastama tabeli 2 nõuetele.
Tabel 2
Lubatud analüsaatori triiv PEMS-katses
Saasteaine |
Nullreaktsiooni triiv |
Intervallreaktsiooni triiv (13) |
CO2 |
≤ 2 000 ppm katse kohta |
≤ 2 % näidust või ≤ 2 000 ppm katse kohta, olenevalt sellest, kumb on suurem |
CO |
≤ 75 ppm katse kohta |
≤ 2 % näidust või ≤ 75 ppm katse kohta, olenevalt sellest, kumb on suurem |
NO2 |
≤ 5 ppm katse kohta |
≤ 2 % näidust või ≤ 5 ppm katse kohta, olenevalt sellest, kumb on suurem |
NO/NOX |
≤ 5 ppm katse kohta |
≤ 2 % näidust või ≤ 5 ppm katse kohta, olenevalt sellest, kumb on suurem |
CH4 |
≤ 10 ppmC1 katse kohta |
≤ 2 % näidust või ≤ 10 ppmC1 katse kohta, olenevalt sellest, kumb on suurem |
THC |
≤ 10 ppmC1 katse kohta |
≤ 2 % näidust või ≤ 10 ppmC1 katse kohta, olenevalt sellest, kumb on suurem |
Kui katse-eelsete ja -järgsete tulemuste nullväärtuse ja intervallreaktsiooni triiv on lubatust suurem, siis tuleb katse tulemused tühistada ja katse uuesti läbi viia.
6.2. Analüsaatori kontrollimine tahkete osakeste heitkoguste mõõtmiseks
Analüsaatori nulltase salvestatakse, võttes proovi HEPA-filtreeritud ümbritsevast õhust. Signaal salvestatakse 2 minuti jooksul ja see keskmistatakse; lubatav kontsentratsiooni tase määratakse siis, kui on võimalik kasutada sobivaid mõõteseadmeid. Kui katse-eelsete ja -järgsete tulemuste null- ja mõõteulatus on lubatust suurem, siis tuleb katse kõik tulemused tühistada ja katse uuesti läbi viia.
6.3. Teel tekkivate heidete mõõtmiste kontrollimine
Analüsaatorite kalibreeritud vahemik sisaldab vähemalt 90 % kontsentratsiooniväärtusi, mis on saadud 99 % ulatuses heitekatse valiidsete osade mõõtmistest. 1 % hindamiseks kasutatud mõõtmiste koguarvust võib olla kuni kahe teguri võrra suurem analüsaatori kalibreeritud vahemikust. Kui need nõuded ei ole täidetud, siis katse tühistatakse.
2. liide
PEMSi komponentide ja signaalide spetsifikatsioon ja kalibreerimine
1. SISSEJUHATUS
Selles liites sätestatakse PEMSi komponentide ja signaalide spetsifikatsioon ja kalibreerimine.
2. SÜMBOLID
> |
– |
suurem kui |
≥ |
– |
suurem kui või võrdne |
% |
– |
protsent |
≤ |
– |
väiksem kui või võrdne |
A |
– |
lahjendamata CO2 kontsentratsioon [ %] |
a 0 |
– |
lineaarse regressioonijoone y-telglõik |
a 1 |
– |
lineaarse regressioonijoone tõus |
B |
– |
lahjendatud CO2 kontsentratsioon [ %] |
C |
– |
lahjendatud NO kontsentratsioon [ppm] |
c |
– |
analüsaatori vastus hapniku segava toime katses |
c FS,b |
– |
HC-kontsentratsiooni täisväärtus sammus b [ppmC1] |
c FS,d |
– |
HC-kontsentratsiooni täisväärtus sammus d [ppmC1] |
c HC(w/NMC) |
– |
HC-kontsentratsioon CH4 või C2H6 voolamisel läbi NMC [ppmC1] |
c HC(w/o NMC) |
– |
HC-kontsentratsioon CH4 või C2H6 möödavoolu puhul NMCst [ppmC1] |
c m,b |
– |
mõõdetud HC-kontsentratsioon sammus b [ppmC1] |
c m,d |
– |
mõõdetud HC-kontsentratsioon sammus (d) [ppmC1] |
c ref,b |
– |
HC-võrdluskontsentratsioon sammus b [ppmC1] |
c ref,d |
– |
HC-võrdluskontsentratsioon sammus d [ppmC1] |
°C |
– |
kraadi Celsiuse järgi |
D |
– |
lahjendamata NO kontsentratsioon [ppm] |
D e |
– |
eeldatud lahjendatud NO kontsentratsioon [ppm] |
E |
– |
absoluutne töörõhk [kPa] |
E CO2 |
– |
protsentuaalne CO2 summutus |
E E |
– |
etaani efektiivsus |
E H2O |
– |
protsentuaalne vee summutus |
E M |
– |
metaani efektiivsus |
EO2 |
– |
hapniku segav toime |
F |
– |
veetemperatuur [K] |
G |
– |
küllastunud auru rõhk [kPa] |
g |
– |
gramm |
gH2O/kg |
– |
grammi vett kilogrammi kohta |
h |
– |
tund |
H |
– |
veeauru kontsentratsioon [%] |
H m |
– |
maksimaalne veeauru kontsentratsioon [%] |
Hz |
– |
herts |
K |
– |
kelvin |
kg |
– |
kilogramm |
km/h |
– |
kilomeetrit tunnis |
kPa |
– |
kilopaskal |
Max |
– |
maksimaalne väärtus |
NOX,dry |
– |
stabiliseeritud NOX salvestuste niiskusega korrigeeritud keskmine kontsentratsioon |
NOX,m |
– |
stabiliseeritud NOX salvestuste keskmine kontsentratsioon |
NOX,ref |
– |
stabiliseeritud NOX salvestuste keskmine võrdluskontsentratsioon |
ppm |
– |
miljondikku |
ppmC1 |
– |
miljondikku süsiniku ekvivalendi kohta |
r2 |
– |
determinatsioonikordaja |
s |
– |
sekund |
t0 |
– |
ajapunkt gaasivoolu ümberlülitamisel [s] |
t10 |
– |
ajapunkt 10 % reageering lõppnäidust |
t50 |
– |
ajapunkt 50 % reageering lõppnäidust |
t90 |
– |
ajapunkt 90 % reageering lõppnäidust |
x |
– |
sõltumatu muutuja või kontrollväärtus |
χmin |
– |
minimaalne väärtus |
y |
– |
sõltuv muutuja või mõõdetud väärtus |
3. LINEAARSUSE KONTROLLIMINE
3.1. Üldine teave
Analüsaatorite, vooluhulgamõõturite, sensorite ja signaalide lineaarsus peab olema jälgitav vastavalt rahvusvahelistele või kohalikele standarditele. Sensorid või signaalid, mis ei ole otse jälgitavad, nt lihtsustatud vooluhulgamõõturid, tuleb kalibreerida alternatiivina šassii dünamomeetri laboriseadmetega, mis on kalibreeritud vastavalt rahvusvahelistele või kohalikele standarditele.
3.2. Lineaarsusnõuded
Kõik analüsaatorid, vooluhulgamõõturid ja signaalid peavad vastavama tabelis 1 toodud lineaarsusnõuetele. Kui õhuvool, kütusevool, õhu ja kütuse suhe või heitgaasi massivoolukiirus arvutatakse ECU põhjal, siis peab arvutatud heitgaasi massivoolukiirus vastama tabelis 1 sätestatud lineaarsusnõuetele.
Tabel 1
Mõõtmisparameetrite ja -süsteemide lineaarsusnõuded
Mõõtmisparameeter/seade |
|
Tõus a1 |
Standardviga SEE |
Determinatsioonikordaja r2 |
Kütusevoolu kiirus (14) |
≤ 1 % max |
0,98–1,02 |
≤ 2 % max |
≥ 0,990 |
Õhuvoolu kiirus (14) |
≤ 1 % max |
0,98–1,02 |
≤ 2 % max |
≥ 0,990 |
Heitgaasi massivoolukiirus |
≤ 2 % max |
0,97–1,03 |
≤ 2 % max |
≥ 0,990 |
Gaasianalüsaatorid |
≤ 0,5 % max |
0,99–1,01 |
≤ 1 % max |
≥ 0,998 |
Pöördemoment (15) |
≤ 1 % max |
0,98–1,02 |
≤ 2 % max |
≥ 0,990 |
PN-analüsaatorid (16) |
kindlaks määrata |
kindlaks määrata |
kindlaks määrata |
kindlaks määrata |
3.3. Lineaarsuse kontrollimise sagedus
Lineaarsusnõudeid vastavalt punktile 3.2 kontrollitakse:
a) |
iga analüsaatori puhul vähemalt iga kolme kuu tagant või iga kord, kui süsteemi parandatakse või muudetakse selliselt, et see võib mõjutada kalibreerimist; |
b) |
muude asjakohase seadmete, näiteks heitgaasi massivoolumõõtjate ja jälgitavalt kalibreeritud sensorite puhul alati, kui on täheldatud kahjustusi, vastavalt siseauditi korrale seadme tootja poolt või ISO 9000 alusel, kuid mitte kauem kui üks aasta enne tegelikku katset. |
Lineaarsusnõudeid vastavalt punktile 3.2 sensorite või ECU signaalide kohta, mis ei ole vahetult jälgitavad, täidetakse üks kord iga PEMSi seadistuse kohta jälgitavalt kalibreeritud mõõteseadmega šassii dünamomeetril.
3.4. Lineaarsuskontrolli kord
3.4.1. Üldnõuded
Asjakohased analüsaatorid, seadmed ja sensorid viiakse tavapärasesse töökorda vastavalt tootja soovitustele. Analüsaatoreid, seadmeid ja sensoreid ekspluateeritakse ettenähtud temperatuuridel, rõhkudel ja vooludel.
3.4.2. Üldine kord
Iga normaalse ekspluatatsioonivahemiku lineaarsust kontrollitakse järgmiste etappidega.
a) |
Analüsaator, vooluhulgamõõtur või sensor on seadistatud nullile, kasutades nullsignaali. Gaasianalüsaatoritel kasutatakse puhastatud tehisõhku või lämmastikku, mis viiakse analüsaatori sisendavasse gaasiraja kaudu, mis on nii sirge ja lühike kui võimalik. |
b) |
Mõõteulatuse signaaliga reguleeritakse analüsaatori, vooluhulgamõõturi või sensori mõõteulatust. Gaasianalüsaatoritel kasutatakse sobivat võrdlusgaasi analüsaatori sisendavas, mis viiakse sinna gaasiraja kaudu, mis on nii sirge ja lühike kui võimalik. |
c) |
Korratakse nullprotseduuri a. |
d) |
Kontrollimiseks kasutatakse vähemalt kümmet enam-vähem võrdse ulatusega kehtivat kontrollväärtust (kaasa arvatud null). Komponentide kontsentratsioonide kontrollväärtused, heitgaasi massivoolukiirus ja muud asjakohased parameetrid valitakse selliselt, et need vastavad väärtuste vahemikule, mida heitekatses eeldatakse. Heitgaasi massivoolu mõõtmiseks võib lineaarsuskontrollist välja jätta võrdluspunktid, mis on väiksemad kui 5 % maksimaalsest kalibreerimisväärtusest. |
e) |
Gaasianalüsaatorite puhul kasutatakse analüsaatori pordis teadaolevaid gaasikontsentratsioone vastavalt punktile 5. Signaali stabiliseerumiseks jäetakse piisavalt aega. |
f) |
Hinnatavad väärtused ja vajadusel kontrollväärtused registreeritakse 1,0 Hz püsisagedusel vähemalt 30sekundilise perioodi jooksul. |
g) |
30sekundilise perioodi aritmeetilisi keskmisi väärtusi kasutatakse, et arvutada vähimad lineaarse regressiooni näitajad, kasutades sobivaimat võrrandit: y = a 1 x + a 0 kus:
Hinnangu standardviga (SEE) üleminekul y-väärtuselt x-väärtusele ja determinatsioonikordaja (r2) arvutatakse iga mõõtmisnäitaja ja süsteemi jaoks. |
h) |
Lineaarse regressiooni näitajad peavad vastama tabelis 1 toodud nõuetele. |
3.4.3. Lineaarsuse kontrollimise nõuded šassii dünamomeetri kohta
Mittejälgitavaid vooluhulgamõõtureid, sensoreid või ECU signaale, mida ei saa vastavalt jälgitavatele standarditele kalibreerida, tuleb kalibreerida šassii dünamomeetril. Protseduur peab vastama UN/ECE eeskirja nr 83 4a lisa nõuetele niivõrd, kui need on kohaldatavad. Vajaduse korral tuleb kalibreeritav seade või sensor paigaldada katsesõidukile ning seda kasutada vastavalt 1. liite nõuetele. Kalibreerimiskord järgib võimalusel alati punkti 3.4.2 nõudeid; valitakse vähemalt 10 asjakohast kontrollväärtust, et tagada, et vähemalt 90 % eeldatavast maksimaalsest väärtusest on heitekatses kaetud.
Kui kalibreeritakse mittevahetult jälgitavat vooluhulgamõõturit, sensorit või ECU signaali, et määrata heitgaasi vool, siis tuleb sõiduki väljalasketoru külge kinnitada jälgitav kalibreeritud heitgaasi massivoolu võrdlusmõõtja või CVS. Tuleb tagada, et sõiduki heitgaasi mõõdetakse 1. liite punkti 3.4.3 kohaselt heitgaasi massivoolumõõtja abil täpselt. Sõiduki kasutamisel rakendatakse püsivat seguklappi püsiva käiguvaliku ja šassii dünamomeetri koormusel.
4. GAASIKOMPONENTIDE MÕÕTMISE ANALÜSAATORID
4.1. Analüsaatorite lubatavad tüübid
4.1.1. Standardsed analüsaatorid
Gaasikomponente tuleb mõõta analüsaatoritega, mis on täpsustatud UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa 3. liite punktides 1.3.1–1.3.5. Kui NDUV-analüsaator mõõdab nii NO kui ka NO2, siis ei ole NO2/NO-muundurit vaja.
4.1.2. Alternatiivsed analüsaatorid
Lubatud on mis tahes analüsaator, mis ei vasta punkti 4.1.1 projekteerimiskirjeldusele, tingimusel et see vastab punkti 4.2 nõuetele. Tootja peab tagama, et alternatiivne analüsaator – võrreldes standardanalüsaatoriga – saavutab samaväärse või kõrgema mõõtmise tulemuslikkuse saasteaine kontsentratsioonide vahemikus ja kooseksisteerivate gaaside osas, mida võib eeldada sõidukitel, mida käitatakse lubatud kütustega teel katsetamiseks kehtivatel mõõdukatel ja laiendatud tingimustel vastavalt punktidele 5, 6 ja 7. Nõudmise korral esitab analüsaatori tootja kirjalikult lisateabe, mis näitab, et alternatiivse analüsaatori mõõtmistulemused on järjekindlalt ja usaldusväärselt kooskõlas standardanalüsaatori mõõtmistulemustega. Lisateave peab sisaldama:
a) |
alternatiivse analüsaatori teoreetilise baasi ja tehniliste komponentide kirjeldust; |
b) |
tõendust samaväärsuse kohta vastava standardse analüsaatoriga, mida on kirjeldatud punktis 4.1.1, eeldatud saasteainete kontsentratsioonide vahemikus ja tüübikinnituse katse ümbritsevatel tingimustel vastavalt UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisale, ning valideerimiskatse vastavalt 3. liite punktile 3 sõidukite puhul, millel on sädesüüte või survesüütega mootor; analüsaatori tootja peab tõendama samaväärsuse olulisust 3. liite punktis 3.3 toodud lubatavate tolerantside piirides; |
c) |
tõendust samaväärsuse kohta vastava standardse analüsaatoriga, mis on täpsustatud punktis 4.1.1, analüsaatori mõõtetulemustele avalduva atmosfäärilise rõhu suhtes; tõendav katse peab määrama kindlaks reaktsiooni võrdlusgaasile, mille kontsentratsioon jääb analüsaatori vahemikku, et kontrollida atmosfäärilise rõhu mõju mõõdukatel ja laiendatud kõrgustingimustel, mis on määratletud punktis 5.2. Sellise katse võib läbi viia keskkonnakõrguse katsekambris; |
d) |
samaväärsuse tõendust vastava standardse analüsaatoriga, mis on sätestatud punktis 4.1.1, vähemalt kolmes maanteekatses vastavalt selle lisa nõuetele; |
e) |
tõendust selle kohta, et vibratsiooni, kiirenduse ja ümbritseva õhu temperatuuri mõju analüsaatori näidule ei ületa analüsaatori müranõudeid, mis on sätestatud punktis 4.2.4. |
Tüübikinnitusasutused võivad nõuda lisateavet, et saada kinnitust samaväärsuse kohta või keelduda kinnituse andmisest, kui mõõtmistest nähtub, et alternatiivne analüsaator ei ole standardse analüsaatoriga samaväärne.
4.2. Analüsaatori spetsifikatsioon
4.2.1. Üldine teave
Lisaks iga analüsaatori kohta punktis 3 määratletud lineaarsusnõuetele peab analüsaatori tootja tõendama, et analüsaatorite tüübid vastavad punktides 4.2.2–4.2.8 sätestatud spetsifikatsioonidele. Analüsaatorite mõõtevahemik ja reageerimisaeg peavad olema sellised, et oleks võimalik piisava täpsusega mõõta heitgaasi komponentide kontsentratsiooni vastavalt kehtivale heitestandardile muutuvatel ja stabiilsetel tingimustel. Võimalikult palju tuleb piirata analüsaatorite tundlikkust löökidele, vibratsioonile, vananemisele, temperatuuri ja õhurõhu muutustele ning elektromagnetilistele häiretele ja muudele sõiduki ja analüsaatori kasutamisega seotud mõjudele.
4.2.2. Täpsus
Täpsus on määratluse kohaselt analüsaatori näidu kõrvalekalle kontrollväärtusest ja see ei tohi ületada 2 % näidust või 0,3 % skaala täisväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem.
4.2.3. Kordustäpsus
Kordustäpsus, mis määratluse kohaselt on 10 korduva reageeringu 2,5kordne standardhälve teatava kalibreerimis- või võrdlusgaasi puhul, ei tohi olla suurem kui 1 % skaala maksimaalsele näidule vastavast kontsentratsioonist iga kasutatava mõõtepiirkonna kohta, mis on vähemalt 155 ppm (või ppmC1), või 2 % iga mõõtepiirkonna kohta, mis on alla 155 ppm (või ppmC1).
4.2.4. Müra
Müra, mis määratluse kohaselt on kümne standardse kõrvalekalde ruutkeskmise kahekordne väärtus nullreaktsioonist, mõõdetuna pideval vähemalt 1,0 Hz salvestussagedusel 30 sekundi jooksul, ei tohi olla rohkem kui 2 % täisväärtusest. Kõik 10 mõõteperioodi peavad vahelduma 30sekundilise intervalliga, mille jooksul analüsaatorisse viiakse sobiv võrdlusgaas. Enne igat proovivõtuperioodi ja enne igat mõõteintervalli tuleb jätta piisavalt aega analüsaatori ja proovivõtuliinide puhastamiseks.
4.2.5. Nullreaktsiooni triiv
Nullreaktsioon, mis on määratletud kui keskmine reaktsioon nullgaasile vähemalt 30sekundilise ajavahemiku jooksul, peab vastama tabelis 2 toodud spetsifikatsioonidele.
4.2.6. Intervallreaktsiooni triiv
Intervallreaktsiooni triiv, mis on määratletud kui keskmine reaktsioon võrdlusgaasile vähemalt 30sekundilise ajavahemiku jooksul, peab vastama tabelis 2 toodud spetsifikatsioonidele.
Tabel 2
Analüsaatorite lubatav null- ja intervallreaktsiooni triiv gaasikomponentide mõõtmiseks laboritingimustel
Saasteaine |
Nullreaktsiooni triiv |
Intervallreaktsiooni triiv |
CO2 |
≤ 1 000 ppm 4 h jooksul |
≤ 2 % näidust või ≤ 1 000 ppm 4 h jooksul, olenevalt sellest, kumb on suurem |
CO |
≤ 50 ppm 4 h jooksul |
≤ 2 % näidust või ≤ 50 ppm 4 h jooksul, olenevalt sellest, kumb on suurem |
NO2 |
≤ 5 ppm 4 h jooksul |
≤ 2 % näidust või ≤ 5 ppm, 4 h jooksul, olenevalt sellest, kumb on suurem |
NO/NOX |
≤ 5 ppm 4 h jooksul |
≤2 % näidust või 5 ppm 4 h jooksul, olenevalt sellest, kumb on suurem |
CH4 |
≤ 10 ppmC1 |
≤ 2 % näidust või ≤ 10 ppmC1 4 h jooksul, olenevalt sellest, kumb on suurem |
THC |
≤ 10 ppmC1 |
≤ 2 % näidust või ≤ 10 ppmC1 4 h jooksul, olenevalt sellest, kumb on suurem |
4.2.7. Kasvuaeg
Kasvuaeg on määratluse kohaselt lõppnäidu 10protsendilise ja 90protsendilise reaktsiooni vaheline aeg (t 90 – t 10; vt punkt 4.4). PEMS-analüsaatorite kasvuaeg ei ületa 3 sekundit.
4.2.8. Gaaside kuivatamine
Heitgaase võib mõõta nii niiskena kui ka kuivatatuna. Kui kasutatakse gaasikuivatusseadet, siis peab selle mõju mõõdetavate gaaside kontsentratsioonile olema võimalikult väike. Keemiliste kuivatusainete kasutamine ei ole lubatud.
4.3. Lisanõuded
4.3.1. Üldine teave
Punktide 4.3.2–4.3.5 sätetes määratletakse lisanõuded konkreetsete analüsaatorite tüüpide tulemuslikkusele ning neid kohaldatakse ainult juhul, kui kaalumise all olevat analüsaatorit kasutatakse PEMSi heitkoguste mõõtmiseks.
4.3.2. NOX-muundurite tõhususe kontrollimine
NOX-muunduri kasutamisel, nt selleks, et muundada NO2 NO-ks kemoluminestsentsanalüsaatoris analüüsimiseks, tuleb selle tõhusust kontrollida vastavalt UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa 3. liite punktile 2.4. NOX-muunduri tõhusust kontrollitakse hiljemalt üks kuu enne heitekatset.
4.3.3. Leekionisatsioonidetektori reguleerimine
a) Detektori reaktsiooni optimeerimine
Süsivesinike mõõtmisel tuleb FID-d reguleerida ajavahemike tagant, mille on täpsustanud analüsaatori tootja, vastavalt UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa 3. liite punktile 2.3.1. Reaktsiooni optimeerimiseks kõige tavalisemas töövahemikus kasutatakse propaani sisaldavat õhku või propaani sisaldavat lämmastikku.
b) Süsivesiniku kalibreerimistegurid
Süsivesinike mõõtmisel tuleb FID süsivesinike kalibreerimistegurit kontrollida vastavalt UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa 3. liite punktile 2.3.3, kasutades võrdlusgaasina vastavalt propaani sisaldavat õhku või propaani sisaldavat lämmastikku või nullgaasina puhastatud tehisõhku või lämmastikku.
c) Hapniku segava toime kontrollimine
Hapniku segavat toimet kontrollitakse analüsaatori kasutuselevõtmise puhul ning pärast suuremate hooldustööde tegemist. Valida tuleb selline mõõtepiirkond, kus hapniku segava toime kontrollimiseks kasutatavate gaaside kontsentratsioon on üle 50 %. Ahju temperatuur peab katse ajal olema nõuetekohane. Hapniku segava toime kontrolliks kasutatava gaasi spetsifikatsioonid on esitatud punktis 5.3.
Kohaldatakse järgmist korda:
i) |
analüsaator nullitakse; |
ii) |
analüsaatori mõõteulatus määratakse ottomootorite puhul kindlaks 0 % hapniku sisaldusega gaasisegu abil ja survesüütega mootorite puhul 21 % hapniku sisaldusega gaasisegu abil; |
iii) |
nullreaktsiooni kontrollitakse uuesti. Kui see on täisväärtusega võrreldes muutunud rohkem kui 0,5 %, siis tuleb samme i ja ii korrata; |
iv) |
võetakse kasutusele hapniku segava toime kontrollimise 5 % ja 10 % sisaldusega gaasid; |
v) |
nullreaktsiooni kontrollitakse uuesti. Kui see on muutunud üle ± 1 % skaala täisväärtusest, korratakse katset; |
vi) |
iga hapniku segava toime kontrollimise gaasi kohta sammus d arvutatakse hapniku segav toime E O2 järgmiselt: ![]() Kui analüsaatori reaktsioon on: ![]() kus:
|
vii) |
hapniku segav toime E O2 peab kõikide hapniku segavate toimete kontrollimisel nõutavate gaaside puhul olema enne katset vähem kui ± 1,5 %; |
viii) |
kui hapniku segav toime E O2on üle ± 1,5 %, võib püüda seda korrigeerida, reguleerides õhuvoolu, kütusevoolu ja proovivoolu astmeliselt tootja poolt antud spetsifikatsioonides toodud väärtustest suuremaks ja väiksemaks; |
ix) |
hapniku segava toime kontrolli tuleb korrata iga uue seadistuse puhul. |
4.3.4. Mittemetaansete süsivesinike eemaldi (NMC) muundamisefektiivsus
Süsivesinike analüüsimisel võib kasutada NMC-d mittemetaansete süsivesinike eemaldamiseks proovigaasist kõigi süsivesinike, välja arvatud metaan, oksüdeerimise teel. Ideaalselt on muundumine metaani puhul 0 protsenti ning teiste süsivesinike puhul etaanina 100 protsenti. NMHC täpseks mõõtmiseks määratakse kaks kõnealust efektiivsust ning kasutatakse neid NMHC heitgaasi massivoolu arvutamisel (vt 4. liite punkt 9.2). Metaani muundumise efektiivsust ei ole vaja määrata, kui NMC-FID on kalibreeritud vastavalt 4. liite punkti 9.2 meetodile b, juhtides metaani/õhu kalibreerimisgaasi läbi NMC.
a) |
Metaani muundumise efektiivsus Metaan-kalibreerimisgaas juhitakse läbi FID möödavooluga NMCst ja ilma selleta ning saadud kaks kontsentratsiooni väärtust registreeritakse. Metaani efektiivsus määratakse järgmiselt: ![]() kus:
|
b) |
Etaani muundumise efektiivsus Etaan-kalibreerimisgaas juhitakse läbi FID möödavooluga NMCst ja ilma selleta ning saadud kaks kontsentratsiooni väärtust registreeritakse. Etaani efektiivsus määratakse järgmiselt:. ![]() kus:
|
4.3.5. Segavad toimed
a) Üldine teave
Kui lisaks uuritavale gaasile on veel muid gaase, võivad need näitu moonutada. Analüsaatori tootja peab enne turule laskmist kontrollima analüsaatorite segavaid toimeid ja õiget toimimist vähemalt üks kord iga punktides b kuni f loetletud analüsaatori või seadme kohta.
b) Segava toime kontrollimine CO-analüsaatori puhul
CO-analüsaatori tööd võivad segada vesi ja CO2. Seetõttu puhutakse toatemperatuuril veest läbi CO2 võrdlusgaas, mille sisaldus vastab 80–100 % katsel kasutatud CO-analüsaatori suurima mõõtepiirkonna täisväärtusele, ning tulemus registreeritakse. Analüsaatori reageering ei tohi ületada 2 % tavalise teel tehtava katse ajal eeldatavast CO keskmisest kontsentratsioonist või ± 50 ppm olenevalt sellest, kumb on suurem. H2O ja CO2 segava toime määramist võib läbi viia ka eraldi katsetes. Kui segava toime määramiseks kasutatud H2O ja CO2 sisaldused ületavad katse ajal eeldatavaid suurimaid väärtusi, siis tuleb kõiki saadud segavat toimet iseloomustavate parameetrite väärtusi vähendada sel teel, et määratud segav toime korrutatakse katse ajal eeldatava maksimaalse kontsentratsiooni ja määramise ajal tegelikult kasutatud väärtuse suhtega. Samuti võib teostada segava toime eraldi määramist H2O selliste kontsentratsioonidega, mis on väiksemad katse ajal eeldatavatest suurimatest väärtustest ja siis tuleb H2O määratud segavat toimet suurendada sel teel, et määratud segav toime korrutatakse H2O katse ajal eeldatava maksimaalse kontsentratsiooni ja selle määramise ajal tegelikult kasutatud väärtuse suhtega. Kahe muudetud mastaabiga segava toime väärtuste summa peab jääma selles punktis määratletud tolerantsi piiresse.
c) NOX-analüsaatori summutava mõju kontrollimine
CLD- (ja HCLD-) analüsaatorite puhul tuleb tähelepanu pöörata kahele gaasile: CO2 ja veeaur. Kõnealuste gaaside summutav mõju on võrdeline nende kontsentratsiooniga. Katseliselt tuleb kindlaks määrata summutustase katses esinevate suurimate eeldatavate kontsentratsioonide puhul. Kui CLD- ja HCLD-analüsaatoris kasutatakse summutuse kompenseerimiseks algoritmi, mis eeldab H2O või CO2 mõõteseadmete kasutamist, siis hinnatakse summutustaset sisselülitatud mõõteseadmete ja algoritmi kasutamisel.
i) CO2 summutava mõju kontrollimine
NDIR analüsaatorist juhitakse läbi võrdlusgaas, mille CO2 sisaldus vastab 80–100 % maksimaalsest mõõtepiirkonnast, ja registreeritakse CO2 sisaldusele vastav väärtus A. Seda gaasi lahjendatakse ligikaudu 50 % NO võrdlusgaasiga ja juhitakse seejärel läbi NDIR- ja CLD- või HCLD-analüsaatorite, seejuures registreeritakse CO2 ja NO sisaldusele vastavad väärtused B ja C. Seejärel CO2 vool katkestatakse ning läbi CLD või HCLD juhitakse ainult NO-d sisaldav võrdlusgaas ja registreeritakse NO sisaldusele vastav väärtus D. Summutusprotsent arvutatakse järgmiselt:
kus:
A |
on NDIR-analüsaatori abil mõõdetud lahjendamata CO2 kontsentratsioon [%] |
B |
on NDIR-analüsaatori abil mõõdetud lahjendatud CO2 kontsentratsioon [%] |
C |
on CLD- või HCLD-analüsaatori abil mõõdetud lahjendatud NO kontsentratsioon [ppm] |
D |
on CLD- või HCLD-analüsaatori abil mõõdetud lahjendamata NO kontsentratsioon [ppm] |
CO2 ja NO võrdlusgaasi lahjendamiseks ja koguste määramiseks võib tüübikinnitusasutuse heakskiidul kasutada alternatiivseid meetodeid, nagu dünaamiline segamine.
ii) Vee summutava mõju kontrollimine
Seda kontrolli rakendatakse ainult niiske gaasi kontsentratsiooni mõõtmisel. Vee summutava mõju arvutamisel peab arvesse võtma, et NO võrdlusgaas lahjendatakse veeauruga ning et segus oleva veeauru kontsentratsiooni tuleb reguleerida, et see vastaks eeldatavale kontsentratsioonile katse ajal. Läbi CLD või HCLD juhitakse võrdlusgaas, milles NO sisaldus vastab 80–100 % tavalise mõõtepiirkonna täisväärtusest ja registreeritakse NO sisaldusele vastav väärtus D. Seejärel juhitakse NO-d sisaldav võrdlusgaas toatemperatuuril läbi vee ja läbi CLD või HCLD ja registreeritakse NO sisaldusele vastav väärtus C. Määratakse analüsaatori absoluutne tööpinge ja vee temperatuur ja registreeritakse vastavad väärtused E ja F. Määratakse küllastunud veeauru rõhk temperatuuril, mis vastab barbotööris oleva vee temperatuurile F, ja registreeritakse rõhu väärtus G. Veeauru kontsentratsioon H [ %] gaasisegus arvutatakse järgmiselt:
Eeldatav lahjendatud NO võrdlusgaasi kontsentratsioon veeaurus registreeritakse väärtusena D e ja arvutatakse järgmiselt:
Diiselmootorite heitgaaside korral arvutatakse katse ajal heitgaasides eeldatav veeauru kontsentratsioon ( %) maksimaalsest CO2 kontsentratsioonist A heitgaasis ja registreeritakse väärtusena H m eeldusel, et kütuses sisalduvate H ja C aatomite suhe on 1,8/1 järgmisel viisil:
Vee summutav mõju protsentides arvutatakse järgmiselt:
kus:
D e |
on eeldatav lahjendatud NO kontsentratsioon [ppm] |
C |
on mõõdetud lahjendatud NO kontsentratsioon [ppm] |
H m |
on suurim veeauru kontsentratsioon [ %] |
H |
on tegelik veeauru kontsentratsioon [ %] |
iii) Suurim lubatav summutus
CO2 ja vee põhjustatud summaarne summutus ei tohi ületada 2 % skaala täisväärtusest.
d) Analüsaatori summutuse kontrollimine NDUV-analüsaatori korral
Süsivesinikud ja H2O võivad avaldada positiivset segavat toimet NDUV-analüsaatorile ning põhjustada analoogse reageeringu kui NOX. NDUV-analüsaatori tootja peab järgima järgmist korda, et kontrollida, kas summutuse mõju on piiratud:
i) |
Analüsaator ja jahuti seadistatakse vastavalt tootja kasutusjuhendile; analüsaatori ja jahuti optimeerimiseks tuleks neid reguleerida. |
ii) |
Teostatakse analüsaatori null- ja intervallkalibreerimine heitekatses eeldatavatel kontsentratsiooniväärtustel. |
iii) |
Valitakse NO2 kalibreerimisgaas, mis on võimalikult lähedane heitekatses eeldatavale suurimale NO2-kontsentratsioonile. |
iv) |
NO2 kalibreerimisgaas ületäidab gaasi proovivõtusüsteemi sondi, kuni analüsaatori NOX reaktsioon on stabiliseerunud. |
v) |
Stabiliseerunud NOX registreeringute keskmine kontsentratsioon 30 sekundi jooksul arvutatakse ja registreeritakse väärtusena NOX,ref. |
vi) |
NO2 kalibreerimisgaasi vool peatatakse ja proovivõtusüsteem küllastatakse kastepunkti generaatori väljundi, mis on seadistatud kastepunktile 50 °C, ületäitmisega. Kastepunkti generaatori väljundist võetakse kogu proovivõtusüsteemi ja jahuti ulatuses proovid vähemalt 10 minuti jooksul, kuni jahuti eeldatavalt eemaldab vee konstantse kiiruse. |
vii) |
Sammu iv lõpetamisel täidetakse proovivõtusüsteem taas NO2 kalibreerimisgaasiga, mida kasutatakse väärtuse NOX,ref määramiseks, kuni kogu NOX reaktsioon on stabiliseerunud. |
viii) |
Stabiliseerunud NOX registreeringute keskmine kontsentratsioon 30 sekundi jooksul arvutatakse ja registreeritakse väärtusena NOX,m. |
ix) |
NOX,m korrigeeritakse väärtuseks NOX,dry, lähtudes vee aurustumisjäägist, mis on läbinud jahuti selle väljundi temperatuuril ja rõhul. |
Arvutatud NOX,dry peab moodustama 95 % väärtusest NOX,ref.
e) Proovi kuivati
Proovi kuivatis eemaldatakse vesi, mis võib avaldada NOX määramisele segavat toimet. Kuiva gaasi CLD-analüsaatorite puhul tuleb tõendada, et veeauru suurima eeldatava kontsentratsiooni H m korral hoiab proovi kuivati niiskusesisalduse CLDs väärtusel ≤ 5 g vett 1 kg kuiva õhu kohta (või umbes 0,8 % H2O), mis vastab 100 % suhtelisele õhuniiskusele temperatuuril 3,9 °C ja rõhul 101,3 kPa või umbes 25 % suhtelisele õhuniiskusele temperatuuril 25 °C ja rõhul 101,3 kPa. Selle tõendamiseks võib mõõta temperatuuri termokuivati väljavooluava juures või mõõta niiskust mõnes vahetult CLDst ülesvoolu jäävas punktis. Samuti võib mõõta CLDst väljuva heitgaasi niiskust, kui CLDsse siseneb ainult proovi kuivatist lähtuv vool.
f) NO2 sisseimbumine proovi kuivatis
Vale tehnilise lahenduse tõttu proovi kuivatisse jääv vesi võib proovist eemaldada osa NO2. Kui proovi kuivatit kasutatakse koos NDUV-analüsaatoriga, milles puudub ülesvoolu paiknev NO2/NO-konverter, siis võib vesi eemaldada osa NO2 proovist enne NOX mõõtmist. Proovi kuivati peab võimaldama määrata NO2 vähemalt 95 % NO2 sisaldusest gaasist, mida on küllastatud veeauruga ja mis sisaldab maksimaalset NO2-kontsentratsiooni, mida sõiduki katsetamisel eeldatakse.
4.4. Analüütilise süsteemi reageerimisaja kontrollimine
Süsteemi seadistused reageerimisaja hindamiseks peavad olema täpselt samad kui mõõtmisel heitekatse ajal (st rõhk, voolukiirused, analüsaatorite filtri seadistused ja kõik muud reageerimisaega mõjutavad tegurid). Reageerimisaja määramiseks viiakse läbi gaasi ümberlülitamine vahetult proovivõtturi sisselaskeava juures. Gaasi ümberlülitus tuleb teha vähem kui 0,1 sekundiga. Katses kasutatavad gaasid peaksid muutma kontsentratsiooni vähemalt 60 % skaala täisväärtusest.
Iga gaasikomponendi kontsentratsioonijälg tuleb salvestada. Viiteaeg on määratluse kohaselt aeg gaasi ümberlülitushetkest (t 0), kuni süsteemis on reageering 10 % lõppnäidust (t 10). Kasvuaeg on määratluse kohaselt aeg, mis kulub reageeringu näidu jõudmiseks 10 %-lt 90 %ni lõppnäidust (t 90 – t 10). Süsteemi reageerimisaeg (t90) koosneb mõõtedetektori viiteajast ja detektori kasvuajast.
Analüsaatori ja heitgaasi vooluhulgale vastavate signaalide aja vastavusseviimiseks määratletakse ülekandeaeg ajavahemikuna vahetamishetkest (t 0) kuni lõppnäidust 50 % moodustumiseni (t 50).
Süsteemi reageerimisaeg peab olema ≤ 12 s ja kasvuaeg ≤ 3 s kõigi piirnormiga komponentide puhul kõikides kasutatud mõõtepiirkondades. Kui NMHC mõõtmiseks kasutatakse mittemetaansete süsivesinike eemaldit (NMC), võib süsteemi reageerimisaeg olla pikem kui 12 s.
5. GAASID
5.1. Üldine teave
Kalibreerimis- ja võrdlusgaaside säilitusajast tuleb kinni pidada. Puhtad ja segatud kalibreerimis- ja võrdlusgaasid peavad vastama UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa 3. liite punktide 3.1 ja 3.2 spetsifikatsioonidele. Lisaks on lubatud NO2 kalibreerimisgaas. NO2 kalibreerimisgaasi kontsentratsioon peab olema 2 % piires deklareeritud kontsentratsiooniväärtusest. NO2 kalibreerimisgaasi NO-sisaldus ei tohi ületada 5 % NO2-sisaldusest.
5.2. Gaasijaoturid
Kalibreerimis- ja võrdlusgaaside saamiseks võib kasutada gaasijaotureid, st täppissegisteid, mille abil lahjendatakse gaasi puhastatud N2 või tehisõhuga. Gaasijaoturi täpsus peab olema selline, et segatud kalibreerimisgaaside kontsentratsiooni täpsus oleks ± 2 %. Iga gaasijaoturi kalibreerimist kontrollitakse 15–50 % ulatuses täisskaala väärtusest. Kui esimene kontroll ebaõnnestus, võib teostada täiendava kontrolli teise kalibreerimisgaasiga.
Soovi korral võib gaasijaoturit kontrollida ka lineaarsel põhimõttel töötava mõõteseadmega, näiteks kasutades NO-gaasi koos CLDga. Mõõteseadme mõõteulatust kohandatakse selle võrdlusgaasiga, mida juhitakse vahetult mõõteseadmesse. Gaasijaoturit kontrollitakse tavaliselt kasutatavatel seadistustel ning nimiväärtust võrreldakse mõõteseadmega määratud kontsentratsiooniga. Erinevus peab igas punktis olema ± 1 % piires nimiväärtusest.
5.3. Kontrollgaasid hapniku segava toime määramiseks
Kontrollgaasiks hapniku segava toime määramiseks on propaani, hapniku ja lämmastiku segu, kusjuures selle propaanisisaldus peab olema 350 ± 75 ppmC1. Sisaldus määratakse gravimeetrilise meetodiga, dünaamilise segamise või kõikide süsivesinike ja lisandite kromatograafilise analüüsi teel. Hapniku segavate toimete kontrollimisel kasutatavate gaaside hapniku kontsentratsioonid peavad vastama tabelis 3 esitatud nõuetele; ülejäänud hapniku kontrollimisel kasutatavad gaasid sisaldavad puhastatud lämmastikku.
Tabel 3
Kontrollgaasid hapniku segava toime määramiseks
|
Mootori tüüp |
|
Survesüüde |
Sädesüüde |
|
O2-kontsentratsioon |
21 ± 1 % |
10 ± 1 % |
10 ± 1 % |
5 ± 1 % |
|
5 ± 1 % |
0,5 ± 0,5 % |
6. ANALÜSAATORID TAHKETE OSAKESTE HEIDETE MÕÕTMISEKS
Käesolevas osas määratakse kindlaks tahkete osakeste heidete mõõtmiseks kasutatavatele analüsaatoritele tulevikus esitatavad nõuded, mida hakatakse kohaldama siis, kui nende osakeste mõõtmine muutub kohustuslikuks.
7. HEITGAASI MASSIVOOLU MÕÕTMISE SEADMED
7.1. Üldine teave
Heitgaasi massivoolukiiruse mõõtmiseks kasutatavate seadmete, sensorite või signaalide mõõtepiirkond ja reageerimisaeg peab vastama siirdekatsel ja statsionaarsel katsel heitgaasikontsentratsioonide mõõtmiseks ettenähtud nõuetele. Seadmete, sensorite ja signaalide tundlikkus löökidele, vibratsioonile, vananemisele, temperatuuri ja õhurõhu muutustele ning elektromagnetilistele häiretele ja muudele sõiduki ja analüsaatori kasutamisega seotud mõjudele peab olema tasemel, mis vähendab lisavigade esinemist.
7.2. Seadmete spetsifikatsioonid
Heitgaasi massivoolukiirus määratakse otsese mõõtmise meetodiga, mida kasutatakse ühes järgmistest seadmetest:
a) |
Pitot'-põhised vooluseadmed; |
b) |
rõhkude vahel põhinevad seadmed, nt vooluotsakud (vt lähemalt ISO 5167); |
c) |
ultraheli-voolumõõtur; |
d) |
keeris-voolumõõtur. |
Iga heitgaasi massivoolumõõtja peab vastama punktis 3 sätestatud lineaarsusnõuetele. Lisaks peab seadme tootja tõendama iga heitgaasi massivoolumõõtja tüübi vastavust punktide 7.2.3-7.2.9 spetsifikatsioonidele.
Heitgaasi massivoolukiirust on lubatud arvutada õhu- ja kütusevoolu mõõtmiste põhjal, mis on saadud jälgitavalt kalibreeritud sensoritelt, kui need vastavad punktis 3 sätestatud lineaarsusnõuetele, punktis 8 sätestatud täpsusnõuetele ja kui tulenev heitgaasi massivoolukiirus on valideeritud vastavalt 3. liite punktile 4.
Lisaks on lubatud muud meetodid, millega määratakse heitgaasi massivoolukiirus mittevahetult jälgitavate seadmete ja signaalide alusel, näiteks lihtsustatud massivoolumõõtjad või ECU signaalid on lubatud, kui tulenev massivoolukiirus vastab punktis 3 sätestatud lineaarsusnõuetele ja on valideeritud vastavalt 3. liite punktile 4.
7.2.1. Kalibreerimise ja kontrollimise standardid
Heitgaasi massivoolumõõtjate mõõtmistulemuslikkust kontrollitakse õhu või heitgaasi abil vastavalt jälgitavale standardile, näiteks kalibreeritud heitgaasi massivoolumõõtja või täisvoolu lahjendustunnel.
7.2.2. Kontrollimise sagedus
Heitgaasi massivoolumõõtjate vastavust punktidele 7.2.3 ja 7.2.9 kontrollitakse maksimaalselt üks aasta enne tegelikku katset.
7.2.3. Täpsus
Täpsus on määratluse kohaselt EFMi näidu kõrvalekalle voolu etalonväärtusest ja see ei tohi ületada ± 2 % näidust või 0,5 % skaala täisväärtusest või ± 1,0 % maksimaalsest voolust, millel EFM on kalibreeritud, olenevalt sellest, milline neist on suurem.
7.2.4. Kordustäpsus
Kordustäpsus, mis määratluse kohaselt on teatava nimivoolu 10 korduva reageeringu 2,5kordne standardhälve umbes kalibreerimisvahemiku keskel, ei tohi olla suurem kui ± 1 % maksimaalsest voolust, millel EFM on kalibreeritud.
7.2.5. Müra
Müra, mis määratluse kohaselt on kümne standardse kõrvalekalde ruutkeskmise kahekordne väärtus nullreaktsioonist, mõõdetuna vähemalt 1,0 Hz pideval salvestussagedusel 30 sekundi jooksul, ei tohi olla rohkem kui 2 % maksimaalsest kalibreeritud voolu väärtusest. Kõik 10 mõõteperioodi peavad vahelduma 30sekundilise intervalliga, mille jooksul EFMisse viiakse maksimaalne kalibreeritud vool.
7.2.6. Nullreaktsiooni triiv
Nullreaktsioon on keskmine reageering nullvoolule vähemalt 30sekundilise ajavahemiku jooksul. Nullreaktsiooni triivi saab kontrollida teatatud primaarsete signaalide, nt rõhu alusel. Primaarsete signaalide triiv 4 tunni jooksul peab olema väiksem kui ± 2 % primaarse signaali maksimaalsest väärtusest, mis on registreeritud voolul, millel EFM on kalibreeritud.
7.2.7. Intervallreaktsiooni triiv
Intervallreaktsioon on keskmine reageering intervallvoolule vähemalt 30sekundilise ajavahemiku jooksul. Intervallreaktsiooni triivi saab kontrollida teatatud primaarsete signaalide, nt rõhu alusel. Primaarsete signaalide triiv 4 tunni jooksul peab olema väiksem kui ± 2 % primaarse signaali maksimaalsest väärtusest, mis on registreeritud voolul, millel EFM on kalibreeritud.
7.2.8. Kasvuaeg
Heitgaasivoo seadmete ja meetodite kasvuaeg peaks olema võimalikult lähedane punktis 4.2.7 sätestatud gaasianalüsaatorite kasvuajale, kuid ei tohi olla pikem kui 1 sekund.
7.2.9. Reageerimisaja kontrollimine
Heitgaasi massivoolumõõtjate reageerimisaeg määratakse parameetrite abil, mis on sarnased neile, mida kasutatakse heitekatses (nt rõhk, voolukiirused, filtri seadistused ja muud reageerimisaja mõjutajad). Reageerimisaja määramiseks viiakse läbi gaasi ümberlülitamine vahetult heitgaasi massivoolumõõtja sisselaskeava juures. Gaasivoolu ümberlülitus tuleb teha võimalikult kiiresti, kuid tungivalt soovitatavalt vähem kui 0,1 sekundiga. Katses kasutatav gaasi voolukiirus peaks muutma kontsentratsiooni vähemalt 60 % heitgaasi massivoolumõõtja skaala täisväärtusest. Gaasivool tuleb salvestada. Viiteaeg on määratluse kohaselt aeg gaasivoolu ümberlülitamise hetkest (t0) kuni reageering on10 % lõppnäidust (t10). Kasvuaeg on määratluse kohaselt aeg, mis kulub reageeringu näidu jõudmiseks 10 %-lt 90 %ni lõppnäidust (t 90 – t 10). Reageerimisaeg (t90) on viiteaja ja kasvuaja summa. Heitgaasi massivoolumõõtja reageerimisaeg (t90 ) peab olema ≤ 3 sekundit kasvuajaga (t90 – t10) ≤ 1 sekund vastavalt punktile 7.2.8.
8. SENSORID JA LISASEADMED
Sensor ja lisaseadmed, mida kasutatakse, et määrata näiteks temperatuuri, atmosfäärirõhku, ümbritsevat niiskust, sõiduki kiirust, kütusevoolu või sissevõetava õhu voolu, ei tohi muuta ega ülemääraselt mõjutada sõiduki mootori ja heitgaasi järeltöötlussüsteemi talitlust. Sensorite ja lisaseadmete täpsus peab vastama tabeli 4 nõuetele. Tabeli 4 nõuetele vastavust tuleb tõendada seadme tootja täpsustatud ajavahemike tagant vastavalt siseauditi korrale või standardile ISO 9000.
Tabel 4
Mõõtmisparameetrite täpsusnäitajad
Mõõtmisparameeter |
Täpsus |
Kütusevool (17) |
± 1 % näidust (19) |
Õhuvool (17) |
± 2 % näidust |
Sõiduki maapinnakiirus (18) |
± 1,0 km/h absoluutne |
Temperatuurid ≤ 600 K |
± 2 K absoluutne |
Temperatuurid > 600 K |
± 0,4 % näidust kelvinites |
Ümbritsev rõhk |
± 0,2 kPa absoluutne |
Suhteline niiskus |
± 5 % absoluutne |
Absoluutne niiskus |
± 10 % näidust või 1 gH2O/kg kuiva õhku, olenevalt sellest, kumb on suurem |
3. liide
PEMSi ja mittejälgitava heitgaasi massivoolukiiruse valideerimine
1. SISSEJUHATUS
Käesolevas liites kirjeldatakse nõudeid, mille alusel valideeritakse siirdekatsel PEMSi funktsionaalsus ja mittejälgitavatelt heitgaasi massivoolumõõtjatelt saadud või ECU signaalide põhjal arvutatud heitgaasi massivoolukiiruse õigsus.
2. SÜMBOLID
% |
– |
protsent |
#/km |
– |
arv kilomeetri kohta |
a 0 |
– |
regressioonijoone y-telglõik |
a 1 |
– |
regressioonijoone tõus |
g/km |
– |
grammi kilomeetri kohta |
Hz |
– |
herts |
km |
– |
kilomeeter |
m |
– |
meeter |
mg/km |
– |
milligrammi kilomeetri kohta |
r2 |
– |
determinatsioonikordaja |
x |
– |
võrdlussignaali tegelik väärtus |
y |
– |
valideeritava signaali tegelik väärtus |
3. PEMSI VALIDEERIMISE KORD
3.1. PEMSi valideerimise sagedus
Paigaldatud PEMSi soovitatakse valideerida üks kord iga PEMSi-sõiduki kombinatsiooni kohta kas enne katset või alternatiivina pärast maanteekatse teostamist. Maanteekatse ja valideerimise vahelisel ajaperioodil ei tohi PEMSi paigaldust muuta.
3.2. PEMSi valideerimise kord
3.2.1. PEMSi paigaldamine
PEMS paigaldatakse ja valmistatakse ette vastavalt 1. liite nõuetele. Pärast valideerimiskatse teostamist ei tohi enne maanteekatse algust PEMSi paigaldust muuta.
3.2.2. Katse tingimused
Valideerimiskatse viiakse võimaluse korral läbi šassii dünamomeetril vastavalt tüübikinnituse tingimustele, järgides UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa või mis tahes muu asjakohase mõõtmismeetodi nõudeid. Valideerimiskatse soovitatakse läbi viia vastavalt ülemaailmsele ühtlustatud kergsõidukite katsetamise tsüklile (WLTC), mis on sätestatud ÜRO ECE üldise tehnilise eeskirja nr 15 lisas 1. Ümbritseva õhu temperatuur peab olema selle lisa punktis 5.2 sätestatud vahemikus.
Valideerimiskatse ajal PEMSi abil võetud heitgaasivool soovitatakse suunata tagasi CVSisse. Kui seda ei ole võimalik teha, siis tuleb CVSi tulemusi saadud heitgaasi massi osas korrigeerida. Kui heitgaasi massivoolukiirus valideeritakse heitgaasi massivoolumõõtja abil, siis soovitatakse ristkontrollida mõõdetud massivoolukiiruse näitajaid sensorilt või ECU-lt saadud andmetega.
3.2.3. Andmete analüüs
Laboriseadmetega mõõdetud kaugusspetsiifiline koguheide [g/km] tuleb arvutada vastavalt UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisale. PEMSiga mõõdetud heitkogused arvutatakse vastavalt 4. liite punktile 9, summeeritakse saasteainete heite kogumassi [g] saamiseks ning jagatakse seejärel katse kaugusega [km], mis saadakse šassii dünamomeetrilt. PEMSi ja referentslaborisüsteemi abil määratud saasteainete kaugusspetsiifilist koguheidet [g/km] võrreldakse ja hinnatakse vastavalt punktis 3.3 sätestatud nõuetele. NOX-heitkoguste mõõtmise valideerimiseks kasutatakse niiskuse korrigeerimist vastavalt UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa punktile 6.6.5.
3.3. PEMSi valideerimise lubatavad tolerantsid
PEMSi valideerimistulemused peavad vastama tabelis 1 esitatud nõuetele. Kui mõne lubatava tolerantsi nõuet ei täideta, tuleb rakendada korrigeerivaid meetmeid ja korrata PEMSi valideerimist.
Tabel 1
Lubatavad tolerantsid
Parameeter [ühik] |
Lubatav tolerants |
Kaugus [km] (20) |
± 250 m labori kontrollväärtusest |
THC (21) [mg/km] |
± 15 mg/km või 15 % labori kontrollväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem |
CH4 (21) [mg/km] |
± 15 mg/km või 15 % labori kontrollväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem |
NMHC (21) [mg/km] |
± 20 mg/km või 20 % labori kontrollväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem |
PN (21) [#/km] |
|
CO (21) [mg/km] |
± 150 mg/km või 15 % labori kontrollväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem |
CO2 [g/km] |
± 10 g/km või 10 % labori kontrollväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem |
NOx (21) [mg/km] |
± 15 mg/km või 15 % labori kontrollväärtusest, olenevalt sellest, kumb on suurem |
4. VALIDEERIMISE KORD MITTEJÄLGITAVATE SEADMETE JA SENSORITE ABIL MÄÄRATUD HEITGAASI MASSIVOOLUKIIRUSE PUHUL
4.1. Valideerimise sagedus
Lisaks 2. liite punktis 3 sätestatud lineaarsusnõuete täitmisele statsionaarsel katsel tuleb valideerida mittejälgitava heitgaasi massivoolumõõtja lineaarsus või mittejälgitavatelt sensoritelt või ECU signaalidelt arvutatud heitgaasi massivoolukiirus siirdekatsel iga katsesõiduki kohta vastavalt kalibreeritud heitgaasi massivoolumõõtjale või CVSile. Valideerimiskatse korda saab järgida ilma PEMSi paigaldamata, järgides üldjoones nõudeid, mis on määratletud UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisas ja 1. liites määratletud heitgaasi massivoolumõõtjate kohta käivaid nõudeid.
4.2. Valideerimise kord
Valideerimiskatse viiakse võimaluse korral läbi šassii dünamomeetril vastavalt tüübikinnituse tingimustele (kui neid tuleb kohaldada), järgides UN/ECE eeskirja nr 83 07-seeria muudatuste 4a lisa nõudeid. Katsetsükkel on ülemaailmne ühtlustatud kergsõidukite katsetamise tsükkel (WLTC), mis on sätestatud ÜRO/ECE üldise tehnilise eeskirja nr 15 1. lisas. Võrdlusena kasutatakse jälgitavalt kalibreeritud voolumõõtjat. Ümbritseva õhu temperatuur võib olla ükskõik milline temperatuur selle lisa punktis 5.2 sätestatud vahemikus. Heitgaasi massivoolumõõtja paigaldamine ja katse läbiviimine peab vastama selle lisa 1. liite punkti 3.4.3 nõuetele.
Lineaarsuse valideerimiseks tehakse järgmine arvutuskäik.
a) |
Valideeritava signaali ja võrdlussignaali aega korrigeeritakse vajaduse korral vastavalt 4. liite punktile 3. |
b) |
Punktid, mis on alla 10 % maksimaalsest voolukiiruse väärtusest, jäetakse edasisest analüüsist välja. |
c) |
Konstantsel vähemalt 1,0 Hz sagedusel korreleeritakse valideeritavat signaali ja võrdlussignaali, kasutades kõige sobivama võrrandi vormis valemit: y = a 1 x + a 0 kus:
Hinnangu standardviga (SEE) üleminekul y-väärtuselt x-väärtusele ja determinatsioonikordaja (r2) arvutatakse iga mõõtmisnäitaja ja süsteemi jaoks. |
d) |
Lineaarse regressiooni näitajad peavad vastama tabelis 2 toodud nõuetele. |
4.3. Nõuded
Tabelis 2 esitatud lineaarsusnõudeid tuleb täita. Kui lubatava tolerantsi nõuet ei täideta, tuleb rakendada korrigeerivaid meetmeid ja korrata valideerimist.
Tabel 2
Arvutatud ja mõõdetud heitgaasi massivoolu lineaarsusnõuded
Mõõtmisparameeter/süsteem |
a0 |
Tõus a1 |
Standardviga SEE |
Determinatsioonikordaja r2 |
Heitgaasi massivool |
0,0 ± 3,0 kg/h |
1,00 ± 0,075 |
≤ 10 % max |
≥ 0,90 |
4. liide
Heitkoguste määramine
1. SISSEJUHATUS
Selles liites kirjeldatakse korda, kuidas määrata hetkemassi ja tahkete osakeste arvu [g/s; #/s], mida kasutatakse hiljem katsesõidu hindamiseks ja lõpliku heitetulemuse arvutamiseks, vastavalt 5. ja 6. liites kirjeldatule.
2. SÜMBOLID
% |
– |
protsent |
< |
– |
väiksem kui |
#/s |
– |
arv sekundi kohta |
α |
– |
vesiniku molaarsuhe (H/C) |
β |
– |
süsiniku molaarsuhe (C/C) |
γ |
– |
väävli molaarsuhe (S/C) |
δ |
– |
lämmastiku molaarsuhe (N/C) |
Δtt,i |
– |
analüsaatori ülekandeaeg t [s] |
Δtt,m |
– |
heitgaasi massivoolumõõtja ülekandeaeg t [s] |
ε |
– |
hapniku molaarsuhe (O/C) |
r e |
– |
heitgaasi tihedus |
r gas |
– |
heitgaasi gaasikomponendi tihedus |
λ |
– |
õhu ülejäägi suhtarv |
λ i |
– |
õhu hetkeülejäägi suhtarv |
A/F st |
– |
stöhhiomeetriline õhu ja kütuse suhe [kg/kg] |
°C |
– |
kraadi Celsiuse järgi |
c CH4 |
– |
metaani kontsentratsioon |
c CO |
– |
kuiva CO kontsentratsioon [ %] |
c CO2 |
– |
kuiva CO2 kontsentratsioon [ %] |
c dry |
– |
saasteaine kontsentratsioon kuivas heitgaasis, ppm või mahuprotsent |
c gas,i |
– |
heitgaasi gaasikomponendi hetkekontsentratsioon [ppm] |
c HCw |
– |
niiske HC kontsentratsioon [ppm] |
c HC(w/NMC) |
– |
HC-kontsentratsioon CH4 või C2H6 voolamisel läbi NMC [ppmC1] |
c HC(w/oNMC) |
– |
HC-kontsentratsioon CH4 või C2H6 möödavoolu puhul NMCst [ppmC1] |
c i,c |
– |
komponendi i ajaga korrigeeritud kontsentratsioon i [ppm] |
c i,r |
– |
komponendi i [ppm] kontsentratsioon heitgaasis |
c NMHC |
– |
mittemetaansete süsivesinike kontsentratsioon |
c wet |
– |
saasteaine kontsentratsioon niiskes heitgaasis, ppm või mahuprotsent |
E E |
– |
etaani efektiivsus |
E M |
– |
metaani efektiivsus |
g |
– |
gramm |
g/s |
– |
grammi sekundi kohta |
H a |
– |
siseneva õhuvoolu niiskus [g vett kg kuiva õhu kohta] |
i |
– |
mõõtmiste arv |
kg |
– |
kilogramm |
kg/h |
– |
kilogrammi tunni kohta |
kg/s |
– |
kilogrammi sekundi kohta |
k w |
– |
kuivalt niiskele ülemineku tegur |
m |
– |
meeter |
m gas,i |
– |
heitgaasi gaasikomponendi mass [g/s] |
q maw,i |
– |
sisselastava õhu massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
q m,c |
– |
ajaga korrigeeritud heitgaasi massivoolukiirus [kg/s] |
q mew,i |
– |
heitgaasi massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
q mf,i |
– |
kütuse massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
q m,r |
– |
lahjendamata heitgaasi massivoolukiirus [kg/s] |
r |
– |
ristkorrelatsiooni kordaja |
r2 |
– |
determinatsioonikordaja |
r h |
– |
süsivesiniku kalibreerimistegur |
p/min |
– |
pööret minutis |
s |
– |
sekund |
u gas |
– |
heitgaasi gaasikomponendi u-väärtus |
3. PARAMEETRITE AJALINE KORRIGEERIMINE
Kaugusspetsiifiliste heitkoguste õigeks arvutamiseks tuleb registreeritud komponentide kontsentratsioonide, heitgaasi massivoolukiiruse, sõiduki kiiruse ja muude sõiduki andmete kõverad viia ajalisse vastavusse. Ajalise korrigeerimise hõlbustamiseks tuleb ajalisse vastavusse viidavad andmed registreerida kas ühes andmesalvestusseadmes või kasutada sünkroniseeritud ajatemplit vastavalt 1. liite punktile 5.1. Parameetrite ajaline korrigeerimine ja vastavusse viimine peab toimuma punktides 3.1–3.3 kirjeldatud järjestuses.
3.1. Komponentide kontsentratsioonide ajaline korrigeerimine
Kõigi komponentide kontsentratsioonide registreeritud kõverad viiakse ajaliselt vastavusse, kasutades pöördnihutamist vastavalt analüsaatori ülekandeaegadele. Analüsaatorite ülekandeaeg määratakse vastavalt 2. liite punktile 4.4.
c i,c (t – Δt t,i )=c i,r (t)
kus:
c i,c |
on komponendi i ajaliselt korrigeeritud kontsentratsioon kui aja t funktsioon |
c i,r |
on komponendi i lahjendamata kontsentratsioon kui aja t funktsioon |
Δtt,i |
on analüsaatori mõõtekomponendi i ülekandeaeg t |
3.2. Heitgaasi massivoolu kiiruse ajaline korrigeerimine
Heitgaasi vooluhulgamõõturiga mõõdetud heitgaasi massivoolu kiirus viiakse ajaliselt vastavusse, kasutades pöördnihutamist vastavalt heitgaasi massivoolumõõtja ülekandeaegadele. Massivoolu ülekandeaeg määratakse vastavalt 2. liite punktile 4.4.9:
q m,c (t – Δt t,m )=qm,r(t)
kus:
q m,c |
on ajaliselt korrigeeritud heitgaasi massivoolukiirus kui aja t funktsioon |
q m,r |
on lahjendamata heitgaasi massivoolu kiirus kui aja t funktsioon |
Δtt,m |
on heitgaasi massivoolumõõtja ülekandeaeg t |
Kui heitgaasi massivoolukiirus määratakse ECU andmete või sensori abil, siis arvestatakse täiendavat ülekandeaega, mis saadakse arvutatud heitgaasi massivoolukiiruse ja vastavalt 3. liite punktile 4 mõõdetud heitgaasi massivoolukiiruse ristkorrelatsiooniga.
3.3. Sõiduki andmete ajaline korrigeerimine
Muud sensori või ECU abil saadud andmed viiakse ajalisse vastavusse, kasutades ristkorrelatsiooni sobivate andmetega heitkoguste kohta (nt komponentide kontsentratsioonid).
3.3.1. Sõiduki kiirus erinevatest allikatest
Sõiduki kiiruse viimiseks ajalisse vastavusse heitgaasi massivoolukiirusega tuleb kõigepealt tuvastada üks kehtiv kiiruse kõver. Kui sõiduki kiirus saadakse mitmest allikast (nt GPS, sensor või ECU), siis korrigeeritakse kiiruse väärtused ristkorrelatsiooni teel.
3.3.2. Sõiduki kiirus heitgaasi massivoolukiirusega
Sõiduki kiirus viiakse ajalisse vastavusse heitgaasi massivoolukiirusega, kasutades heitgaasi massivoolukiiruse ning sõiduki kiiruse ja positiivse kiirenduse produkti ristkorrelatsiooni.
3.3.3. Täiendavad signaalid
Kui signaali väärtused muutuvad aeglaselt ja väikeses väärtusvahemikus, nt ümbritseva õhu temperatuur, siis ei pea neid ajaliselt korrigeerima.
4. KÜLMKÄIVITUS
Külmkäivitus kestab esimesed 5 minutit pärast sisepõlemismootori algset käivitust. Kui jahutusvedeliku temperatuuri on võimalik usaldusväärselt määrata, siis lõpeb külmkäivitus, kui jahutusvedelik saavutab esimest korda, kuid hiljemalt 5 minutit pärast mootori algset käivitamist, temperatuuri 343 K (70 °C). Külmkäivitusega seotud heited registreeritakse.
5. HEITKOGUSTE MÕÕTMINE SEISKUNUD MOOTORI PUHUL
Registreerida tuleb kõik hetkeheidete või heitgaasivoolu mõõtmised, mis on saadud ajal, mil sisepõlemismootor ei tööta. Hiljem nullitakse registreeritud väärtused andmete järeltöötluse eraldi sammuna. Sisepõlemismootor loetakse väljalülitatuks, kui kehtivad kaks kriteeriumi järgmistest: mootori registreeritud kiirus on < 50 p/min; heitgaasi massivoolukiirus on mõõdetud tasemel < 3 kg/h; mõõdetud heitgaasi massivoolukiirus langeb tasemeni < 15 % statsionaarsest heitgaasi massivoolukiirusest mootori tühikäigul.
6. SÕIDUKI KÕRGUSE ÜHILDUVUSE KONTROLLIMINE
Kui on põhjendatud kahtlusi, et teekond läbiti suuremal kõrgusel kui lubatud IIIA lisa punktis 5.2 ja kui kõrgust mõõdeti üksnes GPSi abil, siis kontrollitakse GPSi kõrgusandmete ühilduvust ja vajaduse korral korrigeeritakse. Andmete ühilduvust kontrollitakse GPSi abil saadud laiuskraadi-, pikkuskraadi- ja kõrgusandmeid võrreldes, kusjuures kõrgus näidatakse digitaalsel maapinna kõrgusmudelil või sobiva mõõtkavaga topograafilisel kaardil. Mõõtmised, mille kõrvalekalle topograafilisel kaardil kirjeldatud kõrgusest on rohkem kui 40 m, korrigeeritakse käsitsi ja markeeritakse.
7. GPSI SÕIDUKI KIIRUSE ÜHILDUVUSE KONTROLLIMINE
GPSi abil määratud sõiduki kiiruse ühilduvuse kontrollimiseks arvutatakse teekonna kogupikkus ja võrreldakse seda kas sensorilt, valideeritud ECU-lt või alternatiivina digitaalsest teedevõrgust või topograafiliselt kaardilt saadud võrdlusmõõtmistega. GPSi andmetes tuleb enne ühilduvuse kontrollimist parandada ilmsed vead, nt kasutades pimenavigatsiooni. Ilma parandusteta originaalfail hoitakse alles ja kõik andmetes tehtud parandused märgistatakse. Parandatud andmed ei tohi ületada katkematut ajaperioodi 120 s või kokku 300 s. Parandatud GPS-andmete põhjal arvutatud teekonna kogupikkus ei tohi kontrollväärtusest erineda rohkem kui 4 %. Kui GPS-andmed ei vasta nendele nõuetele ja ühtegi teist usaldusväärset kiiruse mõõtmise allikat ei ole võimalik kasutada, siis katse tulemused tühistatakse.
8. HEITKOGUSTE KORRIGEERIMINE
8.1. Kuivalt gaasilt niiskele ülemineku tegurid
Kui heide on mõõdetud kuivas heitgaasis, teisendatakse mõõdetud kontsentratsioon vastavaks niiske heitgaasi mõõtmistulemusele järgmise valemi abil:
c wet= k w· c dry
kus:
c wet |
on saasteaine kontsentratsioon niiskes heitgaasis (ppm või mahuprotsent) |
c dry |
on saasteaine kontsentratsioon kuivas heitgaasis (ppm või mahuprotsent) |
k w |
on kuivalt niiskele ülemineku tegur |
K w arvutamiseks kasutatakse järgmist võrrandit:
kus:
kus:
H a |
on sisselastava õhu niiskus, [g vett kg kuiva õhu kohta] |
c CO2 |
on kuiva CO2 kontsentratsioon [ %] |
c CO |
on kuiva CO kontsentratsioon [ %] |
α |
on vesiniku molaarsuhe |
8.2. NOx korrigeerimine ümbritseva niiskuse ja temperatuuri suhtes
NOx-heitkoguseid ei pea korrigeerima ümbritseva õhu temperatuuri ja niiskuse suhtes.
9. HEITGAASI HETKEKOMPONENTIDE MÄÄRAMINE
9.1. Sissejuhatus
Lahjendamata heitgaasis sisalduvaid komponente mõõdetakse 2. liites kirjeldatud mõõte- ja proovivõtuanalüsaatoritega. Asjakohaste komponentide lahjendamata kontsentratsioonid mõõdetakse vastavalt 1. liitele. Andmeid korrigeeritakse ajaliselt ja viiakse vastavusse punktiga 3.
9.2. NMHC- ja CH4-kontsentratsioonide arvutamine
Kui metaanisisaldust mõõdetakse NMC-FIDi abil, siis sõltub NMHC arvutamine kalibreerimisgaasist/-meetodist, mida kasutatakse nullväärtuse/mõõtevahemiku kalibreerimiseks. Kui FIDi kasutatakse THC mõõtmiseks ilma NMCta, siis kalibreeritakse see tavapärasel viisil propaani ja õhuga või propaani ja N2-ga. NMCga järjestikuliselt olev FID kalibreerimiseks on lubatud kasutada järgmisi meetodeid:
a) |
propaanist ja õhust koosnev kalibreerimisgaas juhitakse NMCst mööda; |
b) |
metaanist ja õhust koosnev kalibreerimisgaas läbib NMC. |
Soovitatakse tungivalt kalibreerida metaani FID, nii et metaan ja õhk läbivad NMC.
CH4 – ja NMCH-kontsentratsioon arvutatakse meetodi a puhul järgmiselt:
CH4- ja NMCH-kontsentratsioon arvutatakse meetodi b puhul järgmiselt:
kus:
c HC(w/oNMC) |
on HC-kontsentratsioon CH4 või C2H6 möödavoolu puhul NMCst [ppmC1] |
c HC(w/NMC) |
on HC-kontsentratsioon CH4 või C2H6 voolamisel läbi NMC [ppmC1] |
r h |
on süsivesiniku reageerimistegur, mis on määratud vastavalt 2. liite punkti 4.3.3 alapunktile b |
E M |
on metaani efektiivsus, mis on määratud vastavalt 2. liite punkti 4.3.4 alapunktile a |
E E |
on etaani efektiivsus, mis on määratud vastavalt 2. liite punkti 4.3.4 alapunktile b |
Kui metaani FID kalibreeritakse läbi eemaldi (meetod b), siis on metaani muundamise efektiivsus, mis on määratud vastavalt 2. liite punkti 4.3.4 alapunktile a, null. NMHC massi arvutustes kasutatav tihedus peab olema võrdne kõigi süsivesinike tihedusega 273,15 K ja 101,325 kPa juures ning see sõltub kütusest.
10. HEITGAASI MASSIVOOLU MÄÄRAMINE
10.1. Sissejuhatus
Massiheite hetkeväärtuse arvutamiseks vastavalt punktidele 11 ja 12 on vaja määrata heitgaasi massivoolu kiirus. Heitgaasi massivoolukiirus määratakse ühe otsese mõõtmise meetodiga nende seast, mis on sätestatud 2. liite punktis 7.2. Alternatiivselt on lubatud arvutada heitgaasi massivoolu kiirus vastavalt punktides 10.2–10.4 kirjeldatule.
10.2. Õhu massivoolukiirust ja kütuse massivoolukiirust kasutav arvutusmeetod
Heitgaasi massivoolu hetkkiiruse saab arvutada õhu massivoolukiirusest ja kütuse massivoolukiirusest järgmiselt:
q mew,i = q maw,i + q mf,i
kus:
q mew,i |
on heitgaasi massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
q maw,i |
on sisselastava õhu massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
q mf,i |
on kütuse massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
Kui õhu massivoolukiirus ja kütuse massivoolukiirus või heitgaasi massivoolukiirus määratakse ECU salvestuse abil, siis peab arvutatud heitgaasi massivoolu hetkkiirus vastama lineaarsusnõuetele, mis on heitgaasi massivoolukiiruse jaoks sätestatud 2. liite punktis 3, ja valideerimisnõuetele, mis on sätestatud 3. liite punktis 4.3.
10.3. Õhu massivoolu ning õhu ja kütuse suhet kasutav arvutusmeetod
Heitgaasi massivoolu hetkkiiruse saab arvutada õhu massivoolukiirusest ning õhu ja kütuse suhtest järgmiselt:
kus:
kus:
q maw,i |
on sisselastava õhu massivoolu hetkkiirus [kg/s] |
A/F st |
on stöhhiomeetriline õhu ja kütuse suhe [kg/kg] |
λ i |
on õhu hetkeülejäägi suhtarv |
c CO2 |
on kuiva CO2 kontsentratsioon [ %] |
c CO |
on kuiva CO kontsentratsioon [ppm] |
c HCw |
on niiske HC kontsentratsioon [ppm] |
α |
on vesiniku molaarsuhe (H/C) |
β |
on süsiniku molaarsuhe (C/C) |
γ |
on väävli molaarsuhe (S/C) |
δ |
on lämmastiku molaarsuhe (N/C) |
ε |
on hapniku molaarsuhe (O/C) |
Koefitsientidega viidatakse kütusele Cβ Hα Oε Nδ Sγ, kui β = 1 süsinikupõhiste kütuste puhul. HC-heite kontsentratsioon on tavaliselt väike ja seda ei pea λ i arvutamisel arvestama.
Kui õhu massivoolukiirus ning õhu ja kütuse suhe määratakse ECU salvestuse abil, siis peab arvutatud heitgaasi massivoolu hetkkiirus vastama lineaarsusnõuetele, mis on heitgaasi massivoolukiiruse jaoks sätestatud 2. liite punktis, 3 ja valideerimisnõuetele, mis on sätestatud 3. liite punktis 4.3.
10.4. Kütuse massivoolu ning õhu ja kütuse suhet kasutav arvutusmeetod
Heitgaasi massivoolu hetkkiiruse saab arvutada kütusevoolust ning õhu ja kütuse suhtest (arvutatakse, kasutades A/Fst ja λ i vastavalt punktile 10.3) järgmiselt:
q mew,i = q mf,i × (1 + A/F st × λ i)
Arvutatud heitgaasi massivoolu hetkkiirus peab vastama lineaarsusnõuetele, mis on heitgaasi massivoolukiiruse jaoks sätestatud 2. liite punktis 3, ja valideerimisnõuetele, mis on sätestatud 3. liite punktis 4.3.
11. SAASTEAINETE HETKEMASSIDE ARVUTAMINE
Saasteainete hetkemassid [g/s] mõõdetakse, korrutades kaalumisel oleva saasteaine hetkekontsentratsiooni [g/s] heitgaasi massivoolu hetkkiirusega [kg/s], mõlemat korrigeeritakse ülekandeajaga ja viiakse sellega vastavusse, ning tabelis 1 toodud vastava u-väärtusega. Kui mõõtmised toimuvad kuiva aine alusel, siis enne mis tahes järgmise arvutuse tegemist kasutatakse kontsentratsiooni hetkeväärtuste parandamiseks punktile 8.1 vastavat kuivalt gaasile niiskele gaasile ülemineku tegurit. Kui vaja, siis tuleb kõikides järgmistes andmete hindamistes lisada negatiivsed heite hetkeväärtused. Hetkeheidete arvutamisel tuleb arvestada vahetulemuste kõiki olulisi arvnäitajaid. Kasutatakse järgmist võrrandit:
m gas,i = u gas · c gas,i · q mew,i
kus:
m gas,i |
on heitgaasi gaasikomponendi mass [g/s] |
u gas |
on heitgaasi gaasikomponendi tiheduse ja heitgaasi üldtiheduse suhe vastavalt tabelile 1 |
c gas,i |
on heitgaasi gaasikomponendi mõõdetud kontsentratsioon heitgaasis [ppm] |
qm ew,i |
on heitgaasi massivoolu mõõdetud kiirus [kg/s] |
gas |
on vastav komponent |
i |
mõõtmiste arv |
Tabel 1
Lahjendamata heitgaasi u-väärtused, mis kirjeldavad heitgaasi komponendi või saasteaine i tiheduse [kg/m3] ja heitgaasi tiheduse [kg/m3] suhet (28)
Kütus |
ρ e [kg/m3] |
Komponent või saasteaine i |
|||||
NOx |
CO |
HC |
CO2 |
O2 |
CH4 |
||
ρ gas [kg/m3] |
|||||||
2,053 |
1,250 |
1,9636 |
1,4277 |
0,716 |
|||
Diisel (B7) |
1,2943 |
0,001586 |
0,000966 |
0,000482 |
0,001517 |
0,001103 |
0,000553 |
Etanool (ED95) |
1,2768 |
0,001609 |
0,000980 |
0,000780 |
0,001539 |
0,001119 |
0,000561 |
CNG (25) |
1,2661 |
0,001621 |
0,000987 |
0,000528 (26) |
0,001551 |
0,001128 |
0,000565 |
Propaan |
1,2805 |
0,001603 |
0,000976 |
0,000512 |
0,001533 |
0,001115 |
0,000559 |
Butaan |
1,2832 |
0,001600 |
0,000974 |
0,000505 |
0,001530 |
0,001113 |
0,000558 |
LPG (27) |
1,2811 |
0,001602 |
0,000976 |
0,000510 |
0,001533 |
0,001115 |
0,000559 |
Bensiin (E10) |
1,2931 |
0,001587 |
0,000966 |
0,000499 |
0,001518 |
0,001104 |
0,000553 |
Etanool (E85) |
1,2797 |
0,001604 |
0,000977 |
0,000730 |
0,001534 |
0,001116 |
0,000559 |
12. TAHKETE OSAKESTE HETKEARVU ARVUTAMINE
Käesolevas osas määratakse kindlaks tahkete osakeste hetkearvu arvutamiseks tulevikus esitatavad nõuded, mida hakatakse kohaldama siis, kui nende mõõtmine muutub kohustuslikuks.
13. ARUANDLUS JA ANDMEVAHETUS
Mõõtesüsteemide ja andmete hindamise tarkvara vahel vahetatakse andmeid standardse aruandlusfailiga, mis on sätestatud 8. liite punktis 2. Andmete eeltöötlus (nt ajaline korrigeerimine vastavalt punktile 3 või GPSi sõiduki kiiruse signaali parandamine vastavalt punktile 7) peab toimuma mõõteseadmete kontrolltarkvara abil ja see tuleb lõpetada enne aruandlusfaili koostamist. Kui andmeid korrigeeritakse või töödeldakse enne aruandlusfaili sisestamist, siis tuleb hoida alles algsed töötlemata andmed kvaliteedi tagamiseks ja kontrollimiseks. Vahepealsete väärtuste ümardamine ei ole lubatud. Selle asemel kasutatakse analüsaatori, vooluhulgamõõturi, sensori või ECU teatatud vahepealseid väärtuseid hetkeheidete arvutamisel [g/s; #/s].
5. liide
Teekonnadünaamika tingimuste kontrollimine meetodiga 1 (liikuva keskmistamise aken)
1. SISSEJUHATUS
Liikuva keskmistamise akna meetod aitab mõista tegelikult liikluses tekkivaid heitkoguseid (real-driving emissions, RDE) katses, mis teostatakse etteantud skaalal. Katse on jagatud alljaotisteks (akendeks) ja katsejärgse statistilise töötluse eesmärk on teha kindlaks, millised aknad sobivad RDE näitajate hindamiseks.
Akende nn normaalsust hinnatakse, võrreldes nende CO2 kaugusspetsiifilisi heiteid (29) võrdluskõveraga. Katse on täielik, kui see sisaldab piisavalt normaalseid aknaid, mis hõlmavad erinevaid kiirusalasid (linnas, asulavälisel teel, kiirteedel).
1. etapp |
Andmete segmentimine ja külmkäivituse heitkoguste väljaarvamine; |
2. etapp |
Heitkoguste arvutamine alamfunktsioonide ehk akende abil (punkt 3.1); |
3. etapp |
Normaalsete akende tuvastamine (punkt 4); |
4. etapp |
Katse täielikkuse ja normaalsuse kontrollimine (punkt 5); |
5. etapp |
Heitkoguste arvutamine normaalsete akende abil (punkt 6). |
2. SÜMBOLID, PARAMEETRID JA ÜHIKUD
Indeksiga (i) viidatakse ajaetapile
Indeksiga (j) viidatakse aknale
Indeksiga (k) viidatakse kategooriale (t = kokku, u = linnasõit, r = asulaväline sõit, m = kiirteesõit) või CO2-tunnuskõverale (cc)
Indeksiga „gas” viidatakse reguleeritud heitgaaside komponentidele (nt NOx, CO, PN)
Δ |
– |
erinevus |
≥ |
– |
suurem või võrdne |
# |
– |
arv |
% |
– |
protsent |
≤ |
– |
väiksem või võrdne |
a 1, b 1 |
– |
CO2-tunnuskõvera koefitsiendid |
a 2, b 2 |
– |
CO2-tunnuskõvera koefitsiendid |
dj |
– |
akna j läbitav kaugus [km] |
fk |
– |
linnatee, asulavälise tee ja kiirtee osade kaalumistegurid |
h |
– |
akende kaugus CO2-tunnuskõverani [%] |
hj |
– |
akna j kaugus CO2-tunnuskõverani [%] |
|
– |
linna-, asulavälise tee ja kiirtee osade ning täieliku teekonna raskusastme indeksid |
k 11, k 12 |
– |
kaalumisfunktsiooni koefitsiendid |
k 21, k 21 |
– |
kaalumisfunktsiooni koefitsiendid |
M CO2,ref |
– |
CO2 võrdlusmass [g] |
Mgas |
– |
heitgaasi gaasikomponendi mass või osakeste arv [g] või [#] |
Mgas,j |
– |
heitgaasi gaasikomponendi mass või osakeste arv aknas j [g] või [#] |
Mgas,d |
– |
heitgaasi gaasikomponendi kaugusspetsiifiline heitkogus [g/km] või [#/km] |
Mgas,d,j |
– |
heitgaasi gaasikomponendi kaugusspetsiifiline heitkogus aknas j [g/km] või [#/km] |
N k |
– |
linna-, asulavälise ja kiirtee osade akende arv |
P 1, P 2, P 3 |
– |
võrdluspunktid |
t |
– |
aeg [s] |
t 1,j |
– |
keskmistamise akna j esimene sekund [s] |
t 2,j |
– |
keskmistamise akna j viimane sekund [s] |
ti |
– |
aeg kokku etapil i [s] |
t i,j |
– |
aeg kokku etapil i, arvestades akent j [s] |
tol 1 |
– |
sõiduki CO2-tunnuskõvera primaarne tolerants [%] |
tol 2 |
– |
sõiduki CO2-tunnuskõvera sekundaarne tolerants [%] |
tt |
– |
katse kestus [s] |
v |
– |
sõiduki kiirus [km/h] |
|
– |
akende keskmine kiirus [km/h] |
vi |
– |
sõiduki tegelik kiirus ajaetapil i [km/h] |
|
– |
sõiduki keskmine kiirus aknas j [km/h] |
|
– |
WLTP-tsükli väikese kiiruse faasi keskmine kiirus |
|
– |
WLTP-tsükli suure kiiruse faasi keskmine kiirus |
|
– |
WLTP-tsükli eriti suure kiiruse faasi keskmine kiirus |
w |
– |
akende kaalumistegur |
wj |
– |
akna j kaalumistegur |
3. LIIKUVAD KESKMISTAMISE AKNAD
3.1. Keskmistamise akende mõiste
Vastavalt 4. liitele arvutatud hetke heitkogused integreeritakse liikuva keskmistamise akna meetodi abil, lähtudes CO2 võrdlusmassist. Arvutuspõhimõte on järgmine: heitemasse ei arvutata kogu andmehulga kohta, vaid terve andmehulga alamhulkade kohta; alamhulkade pikkus määratakse selliselt, et need vastavad CO2 massile, mida sõiduk tekitab laboratoorse võrdlustsükli jooksul. Liikuv keskmine arvutatakse vastavalt aja juurdekasvule, mis vastab andmevõtu sagedusele. Heitkoguste andmete keskmistamiseks kasutatavaid alamhulki nimetatakse „keskmistamise akendeks”. Selles punktis kirjeldatud arvutuskäiku võib rakendada alates viimasest punktist (tagasisuund) või alates esimesest punktist (edasisuund).
CO2 massi, heitkoguste ja keskmistamise akende kauguse arvutamisel ei arvestata järgmiseid andmeid:
— |
instrumentide perioodiline kontrollimine ja/või nullile järgneva kõrvalekalde kontrollimine; |
— |
vastavalt 4. liitele määratletud külmkäivitamise heitkogused, punkt 4.4; |
— |
sõiduki maapinnakiirus < 1 km/h; |
— |
katse osa, mille ajal sisepõlemismootor on välja lülitatud. |
Massi (või osakeste arvu) heitkogused määratakse kindlaks M gas,j , integreerides hetke heitkogused g/s (või #/s PN puhul), mis arvutatakse vastavalt 4. liitele.
Joonis 1
Sõiduki kiiruse ja aja suhe – sõiduki keskmistatud heited alates esimesest keskmistamise aknast
Joonis 2
CO2 massi määramine keskmistamise akende põhjal
Keskmistamise akna j kestus (t2,j – t1,j ) määratakse järgmiselt.
kus:
on CO2 mass mõõdetuna katse alguse ja aja (ti,j) vahel, [g];
on pool CO2 massist [g], mille sõiduk WLTP-tsüklis tekitab (I tüübi katse, sh külmkäivitus);
t 2,j valitakse järgmiselt.
kus Δt on andmevõtu periood.
CO2 massid arvutatakse akendes, integreerides hetke heitkogused, mis on arvutatud vastavalt selle lisa 4. liitele.
3.2. Akna heitkoguste ja keskmiste arvutamine
Iga vastavalt punktile 3.1 kindlaksmääratud akna kohta tehakse järgmised arvutused:
— |
kaugusspetsiifilised heited Mgas,d,j kõigi selles lisas täpsustatud saasteainete kohta; |
— |
kaugusspetsiifilised CO2 heited MCO2,d,j ; |
— |
sõiduki keskmine kiirus |
4. AKENDE HINDAMINE
4.1. Sissejuhatus
Katsesõiduki võrdlevad dünaamilised tingimused saadakse sõiduki CO2 heitkoguste ja keskmise kiiruse suhtest, mis arvutatakse tüübi kinnitamise ajal ja millele viidatakse kui sõiduki CO2 iseloomulikule kõverale.
Kaugusspetsiifiliste CO2 heitkoguste saamiseks katsetatakse sõidukit vastavalt tee koormuse seadistustele, mis on ette kirjutatud UNECE üldises tehnilises eeskirjas nr 15 – Ülemaailmne ühtlustatud kergsõidukite katsemenetlus (ECE/TRANS/180/Add.15).
4.2. CO2-tunnuskõvera võrdluspunktid
Kõvera määratlemiseks vajalikud võrdluspunktid P 1, P 2 ja P 3 arvutatakse järgmiselt.
4.2.1. Punkt P1
(WLTP-tsükli väikese kiiruse faasi keskmine kiirus)
= WLTP-tsükli väikese kiiruse faasi sõiduki CO2 heited × 1,2 [g/km]
4.2.2. Punkt P2
4.2.3. (WLTP-tsükli suure kiiruse faasi keskmine kiirus)
= WLTP-tsükli suure kiiruse faasi sõiduki CO2 heited × 1,1 [g/km]
4.2.4. Punkt P3
4.2.5. (WLTP-tsükli eriti suure kiiruse faasi keskmine kiirus)
= WLTP-tsükli eriti suure kiiruse faasi sõiduki CO2 heited × 1,05 [g/km]
4.3. CO2-tunnuskõvera määratlus
Punktis 4.2 määratletud võrdluspunktide abil arvutatakse CO2-heidete tunnuskõver keskmise kiiruse funktsioonina, kasutades kahte lineaarset jaotist (P 1, P 2) ja (P 2, P 3). Jaotis (P 2, P 3) on piiratud kiirusega 145 km/h sõiduki kiirusteljel. Tunnuskõver määratletakse võrranditega järgmiselt.
|
Jaotis (P 1, P 2):
|
|
Jaotis (P 2, P 3):
|
Joonis 3
Sõiduki CO2-tunnuskõver
4.4. Linna-, asulavälise ja kiirteesõidu aknad
4.4.1. Linnasõidu aknaid iseloomustavad sõiduki keskmised maapinnakiirused, mis on väiksemad kui 45 km/h.
4.4.2. Asulavälise sõidu aknaid iseloomustavad sõiduki keskmised maapinnakiirused, mis on suuremad kui 45 km/h või sellega võrdsed ja väiksemad kui 80 km/h.
4.4.3. Kiirteesõidu aknaid iseloomustavad sõiduki keskmised maapinnakiirused, mis on suuremad kui 80 km/h või sellega võrdsed ja väiksemad kui 145 km/h.
Joonis 4
Sõiduki CO2-tunnuskõver: linna-, asulavälise ja kiirteesõidu määratlused
5. TEEKONNA TÄIELIKKUSE JA NORMAALSUSE KONTROLLIMINE
5.1. Sõiduki CO2-tunnuskõvera tolerantsid
Sõiduki CO2-tunnuskõvera primaarne ja sekundaarne tolerants on vastavalt tol 1= 25 % ja tol2 = 50 %.
5.2. Katse täielikkuse kontrollimine
Katse on täielik, kui see sisaldab vähemalt 15 % linna-, asulavälise ja kiirteesõidu aknaid akende koguarvust.
5.3. Katse normaalsuse kontrollimine
Katse on normaalne, kui vähemalt 50 % linna-, asulavälise ja kiirteesõidu akendest jäävad tunnuskõvera määratletud primaarse tolerantsi piiridesse.
Kui ettenähtud miinimumnõue 50 % ei ole täidetud, siis võib ülemist positiivset tolerantsi tol 1 suurendada 1 % kaupa, kuni saavutatakse 50 % akna normaalsest sihtmärgist. Seda mehhanismi kasutades ei ületa tol1 kunagi 30 %.
6. HEITKOGUSTE ARVUTAMINE
6.1. Kaalutud kaugusspetsiifiliste heitkoguste arvutamine
Heitkogused arvutatakse kaalutud keskmisena akende kaugusspetsiifilistest heitkogustest iga linnatee, asulavälise tee ja kiirtee kategooria ning kogu teekonna kohta eraldi.
Iga akna kaalumistegur w j määratakse järgmiselt.
Kui
siis w j = 1
Kui
siis wj = k11hj + k12
kusjuures k11 = 1/(tol1 – tol2)
ja k12: tol2/(tol2-tol1)
Kui
siis wj = k21hj + K22
kusjuures k21 = 1/(tol2 – tol1)
ja k22 = k21 = tol2/(tol2-tol1)
Kui
või
siis w j = 0
kus
Joonis 5
Keskmistamise akna kaalumisfunktsioon
6.2. Raskusastme indeksi arvutamine
Raskusastme indeksid arvutatakse linnatee, asulavälise tee ja kiirtee kategooriate
ja täieliku teekonna kohta eraldi:
kus fu, fr fm on vastavalt 0,34, 0,33 ja 0,33.
6.3. Kogu teekonna heitkoguste arvutamine
Vastavalt punktile 6.1 arvutatud kaalutud kaugusspetsiifiliste heitkoguste abil arvutatakse kaugusspetsiifilised heitkogused [mg/km] kogu teekonna iga gaasilise saasteaine kohta järgmiselt:
ja osakeste arvu kohta:
kus fu, fr fm on vastavalt 0,34, 0,33 ja 0,33.
7. ARVULISED NÄITED
7.1. Keskmistamise akna arvutused
Tabel 1
Arvutuskäigu põhiseadistused
|
610 |
Keskmistamise akna arvutamise suund |
Edasi |
Omandamise sagedus [Hz] |
1 |
Joonisel 6 on näidatud, kuidas keskmistamise aknad määratletakse vastavalt PEMSi abil maanteesõidukatse käigus registreeritud andmetele. Selguse huvides on näidatud ainult teekonna esimesed 1 200 sekundit.
Sekundid 0–43 ning 81–86 on välja jäetud, kuna sõiduki kiirus on null.
Esimene keskmistamise aken algab sekundil t 1,1 = 0 s ja lõpeb sekundil t 2,1 = 524 s (tabel 3). Tabelis 4 on loetletud akna keskmine sõiduki kiirus, integreeritud CO ja NOx massid [g], mis on tekkinud ja vastavad kehtivatele andmetele esimeses keskmistamise aknas.
Joonis 6
CO2 hetke heitkogused, mis on registreeritud PEMSi maanteesõidukatse käigus ajafunktsioonina. Ristkülikukujulised raamid näitavad j-nda akna kestust. Andmesari „Kehtiv=100 / Kehtetu=0” näitab sekundihaaval analüüsist välja jäetavaid andmeid
7.2. Akende hindamine
Tabel 2
CO2-tunnuskõvera arvutusseadistused
CO2 väikese kiiruse WLTC (P1) [g/km] |
154 |
CO2 suure kiiruse WLTC (P2) [g/km] |
96 |
CO2 eriti suure kiiruse WLTC (P3) [g/km] |
120 |
Võrdluspunkt |
|
|
P 1 |
|
|
P 2 |
|
|
P 3 |
|
|
CO2-tunnuskõver määratletakse järgmiselt.
Jaotis (P 1, P 2):
kusjuures
ja: b1 = 154 – (– 1,543) × 19,0 = 154 + 29,317 = 183,317
Jaotis (P 2, P 3):
kusjuures
ja: b2 = 96 – 0,672 × 56,6 = 96 – 38,035 = 57,965
Kaalumistegurid arvutatakse ja aknad liigitatakse linna-, asulavälise ja kiirteesõidu akendeks näiteks järgmiselt.
Aken #45:
Tunnuskõver:
Järgmise kontrollimine:
124,498 × (1 – 25/100) ≤ 122,62 ≤ 124,498 × (1 + 25/100)
93,373 ≤ 122,62 ≤ 155,622
Tulemus: w 45= 1
Aken #556:
Tunnuskõver:
Järgmise kontrollimine:
105,982 × (1 – 50/100) ≤ 72,15 ≤ 105,982 × (1 + 25/100)
52,991 ≤ 72,15 ≤ 79,487
Tulemus:
w 556 = k 21 h 556 + k 22 = 0,04 · (– 31,922) + 2 = 0,723
with k 21 = 1/(tol 2 – tol 1) = 1/(50 – 25) = 0,04
and k 22 = k 21 = tol 2/(tol 2 – tol 1) = 50/(50 – 25) = 2
Tabel 3
Arvulised andmed heidete kohta
Aken [#] |
t 1,j [s] |
t 2,j – Δt [s] |
t 2,j [s] |
[g] |
[g] |
1 |
0 |
523 |
524 |
609,06 |
610,22 |
2 |
1 |
523 |
524 |
609,06 |
610,22 |
… |
… |
|
… |
… |
… |
43 |
42 |
523 |
524 |
609,06 |
610,22 |
44 |
43 |
523 |
524 |
609,06 |
610,22 |
45 |
44 |
523 |
524 |
609,06 |
610,22 |
46 |
45 |
524 |
525 |
609,68 |
610,86 |
47 |
46 |
524 |
525 |
609,17 |
610,34 |
… |
… |
|
… |
… |
… |
100 |
99 |
563 |
564 |
609,69 |
612,74 |
… |
… |
|
… |
… |
… |
200 |
199 |
686 |
687 |
608,44 |
610,01 |
… |
… |
|
… |
… |
… |
474 |
473 |
1 024 |
1 025 |
609,84 |
610,60 |
475 |
474 |
1 029 |
1 030 |
609,80 |
610,49 |
|
… |
|
… |
… |
… |
556 |
555 |
1 173 |
1 174 |
609,96 |
610,59 |
557 |
556 |
1 174 |
1 175 |
609,09 |
610,08 |
558 |
557 |
1 176 |
1 177 |
609,09 |
610,59 |
559 |
558 |
1 180 |
1 181 |
609,79 |
611,23 |
Tabel 4
Arvulised andmed akende kohta
Aken [#] |
t1,j [s] |
t2,j [s] |
dj [km] |
[km/h] |
MCO2,j [g] |
MCO,j [g] |
MNOx,j [g] |
MCO2,d,j [g/km] |
MCO,d,j [g/km] |
MNOx,d,j [g/km] |
MCO2,d,cc() [g/km] |
Aken (l, m, k) |
hj [%] |
wj [%] |
1 |
0 |
524 |
4,98 |
38,12 |
610,22 |
2,25 |
3,51 |
122,61 |
0,45 |
0,71 |
124,51 |
LINN |
– 1,53 |
1,00 |
2 |
1 |
524 |
4,98 |
38,12 |
610,22 |
2,25 |
3,51 |
122,61 |
0,45 |
0,71 |
124,51 |
LINN |
– 1,53 |
1,00 |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
43 |
42 |
524 |
4,98 |
38,12 |
610,22 |
2,25 |
3,51 |
122,61 |
0,45 |
0,71 |
124,51 |
LINN |
– 1,53 |
1,00 |
44 |
43 |
524 |
4,98 |
38,12 |
610,22 |
2,25 |
3,51 |
122,61 |
0,45 |
0,71 |
124,51 |
LINN |
– 1,53 |
1,00 |
45 |
44 |
524 |
4,98 |
38,12 |
610,22 |
2,25 |
3,51 |
122,62 |
0,45 |
0,71 |
124,51 |
LINN |
– 1,51 |
1,00 |
46 |
45 |
525 |
4,99 |
38,25 |
610,86 |
2,25 |
3,52 |
122,36 |
0,45 |
0,71 |
124,30 |
LINN |
– 1,57 |
1,00 |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
100 |
99 |
564 |
5,25 |
41,23 |
612,74 |
2,00 |
3,68 |
116,77 |
0,38 |
0,70 |
119,70 |
LINN |
– 2,45 |
1,00 |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
200 |
199 |
687 |
6,17 |
46,32 |
610,01 |
2,07 |
4,32 |
98,93 |
0,34 |
0,70 |
111,85 |
MAA |
– 11,55 |
1,00 |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
474 |
473 |
1 025 |
7,82 |
52,00 |
610,60 |
2,05 |
4,82 |
78,11 |
0,26 |
0,62 |
103,10 |
MAA |
– 24,24 |
1,00 |
475 |
474 |
1 030 |
7,87 |
51,98 |
610,49 |
2,06 |
4,82 |
77,57 |
0,26 |
0,61 |
103,13 |
MAA |
– 24,79 |
1,00 |
|
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
… |
556 |
555 |
1 174 |
8,46 |
50,12 |
610,59 |
2,23 |
4,98 |
72,15 |
0,26 |
0,59 |
105,99 |
MAA |
– 31,93 |
0,72 |
557 |
556 |
1 175 |
8,46 |
50,12 |
610,08 |
2,23 |
4,98 |
72,10 |
0,26 |
0,59 |
106,00 |
MAA |
– 31,98 |
0,72 |
558 |
557 |
1 177 |
8,46 |
50,07 |
610,59 |
2,23 |
4,98 |
72,13 |
0,26 |
0,59 |
106,08 |
MAA |
– 32,00 |
0,72 |
559 |
558 |
1 181 |
8,48 |
49,93 |
611,23 |
2,23 |
5,00 |
72,06 |
0,26 |
0,59 |
106,28 |
MAA |
– 32,20 |
0,71 |
7.3. Linna-, asulavälise ja kiirteesõidu aknad – teekonna täielikkus
Selles arvulises näites koosneb teekond 7 036 keskmistamisaknast. Tabelis 5 loetletakse linnatee, asulavälise tee ja kiirtee aknad vastavalt nende keskmisele sõidukikiirusele, jagatuna piirkondadeks vastavalt nende kaugusele CO2-tunnuskõverast. Teekond on täielik, kui see sisaldab akende koguarvust vähemalt 15 % linna-, asulavälise ja kiirtee aknaid. Teekond on normaalne, kui vähemalt 50 % linnatee, asulavälise tee ja kiirtee akendest jääb tunnuskõvera määratletud primaarse tolerantsi piiridesse.
Tabel 5
Teekonna täielikkuse ja normaalsuse kontrollimine
Sõidutingimused |
Arv |
Akende osatähtsus |
Kõik aknad |
||
Linnatee |
1 909 |
1 909 / 7 036 × 100 = 27,1 > 15 |
Asulaväline tee |
2 011 |
2 011 / 7 036 × 100 = 28,6 > 15 |
Kiirtee |
3 116 |
3 116 / 7 036 × 100 = 44,3 > 15 |
Kokku |
1 909 + 2 011 + 3 116 = 7 036 |
|
Normaalsed aknad |
||
Linnatee |
1 514 |
1 514 / 1 909 × 100 = 79,3 > 50 |
Asulaväline tee |
1 395 |
1 395 / 2 011 × 100 = 69,4 > 50 |
Kiirtee |
2 708 |
2 708 / 3 116 × 100 = 86,9 > 50 |
Kokku |
1 514 + 1 395 + 2 708 = 5 617 |
|
6. liide
Teekonnadünaamika tingimuste kontrollimine meetodiga 2 (võimsuse liigitamine)
1. SISSEJUHATUS
Selles liites kirjeldatakse andmete hindamist vastavalt võimsuse liigitamise meetodile, mida selles liites nimetatakse „hindamine standarditud võimsuse sageduse (standardised power distribution, SPF) jaotuse normaliseerimise teel”.
2. SÜMBOLID, PARAMEETRID JA ÜHIKUD
ai |
tegelik kiirendus ajaetapil i, kui see pole muu väärtus, mis on määratletud võrrandis: ![]() |
aref |
Võrdluskiirendus Pdrive kohta, [0,45 m/s2] |
DWLTC |
Veline'i telglõik WLTC-st |
f0, f1, f2 |
Sõidutakistuse koefitsiendid |
i |
Hetkemõõtmise ajaetapp, minimaalne resolutsioon 1 Hz |
J |
Ratta võimsusklass, j = 1 kuni 9 |
kWLTC |
Veline'i tõus WLTC-st |
mgas, i |
Heitgaasi gaasikomponendi hetkemass ajaetapil i, [g/s] |
mgas, 3s, k |
3sekundiline heitgaasi gaasikomponendi liikuv keskmine massivoog ajahetkel k, väljendatuna 1 Hz resolutsiooniga [g/s] |
|
Heitgaasi gaasikomponendi keskmine heitkoguste tase ratta võimsusklassis j, g/s |
Mgas,d |
Kaugusspetsiifilised heited heitgaasi gaasikomponendi kohta [g/km] |
p |
WLTC faas (väike, keskmine, suur ja eriti suur), p = 1–4 |
Pdrag |
Mootori takistusjõud Veline'i järgi, kui kütuse sissepritse on null, [kW] |
Prated |
Tootja teatatud mootori maksimaalne nimivõimsus, [kW] |
Prequired,i |
Teekoormuse ületamise ja sõiduki inertsi ületamise jõud ajaetapil i, [kW] |
Pr,,i |
Sama, mis eespool määratletud Prequired,i, mida kasutatakse pikemates võrrandites |
Pwot(nnorm) |
Võimsuskõver täiskoormusel, [kW] |
Pc,j |
Ratta võimsusklassi piirväärtused klassi numbrile j, [kW] (Pc,j,lower bound väljendab alampiiri, Pc,j, upper bound ülempiiri) |
Pc,norm, j |
Ratta võimsusklassi piirväärtused klassile j normaliseeritud võimsuse tasemena, [-] |
Pr, i |
Sõidukite rataste võimsustarve, et ületada sõidutakistused ajaetapil i [kW] |
Pw,3s,k |
3sekundiline sõidukite rataste liikuv keskmine võimsustarve, et ületada sõidutakistused ajaetapil k 1 Hz resolutsiooni korral [kW] |
Pdrive |
Rattarummu võimsustarve võrdluskiirusel ja kiirendamisel [kW] |
Pnorm |
Rattarummu normaliseeritud võimsustarve [-] |
ti |
Aeg kokku etapil i, [s] |
tc,j |
Ratta võimsusklassi j ajaosa, [%] |
ts |
WLTC faasi p algusaeg, [s] |
te |
WLTC faasi p lõpuaeg, [s] |
TM |
Sõiduki katsemass, [kg]; täpsustada jaotise kohta: tegelik katsekaal PEMS-katses, NEDC inertsklassi kaal või WLTP massid (TML, TMH või TMind) |
SPF |
Standarditud võimsuse sageduse jaotus |
vi |
Sõiduki tegelik kiirus ajaetapil i, [km/h] |
|
Sõiduki keskmine kiirus ratta võimsusklassis j, km/h |
vref |
Võrdluskiirus Pdrive jaoks, [70 km/h] |
v3s,k |
3sekundiline sõiduki kiiruse liikuv keskmine ajaetapil k, [km/h] |
3. MÕÕDETUD HEITKOGUSTE HINDAMINE, KASUTADES STANDARDISEERITUD RATTA VÕIMSUSE SAGEDUSE JAOTUST
Võimsuse liigitamise meetodis kasutatakse saasteainete heidete hetkekoguseid, mgas, i (g/s), mis arvutatakse vastavalt 4. liitele.
Väärtus mgas, i liigitatakse kooskõlas rataste vastava võimsusega ja liigitatud keskmiseid heitkoguseid kaalutakse igas võimsusklassis, et saada heitkoguste tasemed, et testida normaalset võimsuse jaotust vastavalt järgmistele punktidele.
3.1. Tegeliku rattavõimsuse allikad
Tegelik rattavõimsus Pr,i on kogu võimsus, mis on vajalik õhu- ja veeretakistuse, sõiduki pikiinertsi ja rataste pöördinertsi ületamiseks.
Mõõtmisel ja registreerimisel kasutab ratta võimsussignaal pöördemomendi signaali, mis vastab 2. liite punktis 3.2 sätestatud lineaarsusnõuetele.
Alternatiivina võib tegeliku ratta võimsuse kindlaks määrata CO2 hetke heitkogusest kooskõlas käesoleva liite punktis 4 sätestatud korraga.
3.2. Liikuvate keskmiste liigitamine linna-, asulavälise ja kiirteesõidu alusel
Standardsed võimsuse sagedused on määratletud linnasõidu ja kogu teekonna kohta (vt punkt 3.4) ning linnasõidu ja teekonna kogupikkuse osas hinnatakse heitkoguseid eraldi. Vastavalt punktile 3.3 arvutatud 3sekundilised liikuvad keskmised jaotatakse seejärel linna- ja linnavälise sõidu tingimustele vastavalt kiirussignaalile (v3s,k), mis on toodud tabelis 1-1.
Tabel 1-1
Kiirusvahemikud katseandmete jaotamiseks linna-, asulavälise ja kiirteesõidu tingimustele vastavalt võimsuse liigitamise meetodile
|
Linn |
Asulaväline tee (30) |
Kiirtee (30) |
v3s,k [km/h] |
0 kuni ≤ 60 |
> 60 kuni ≤ 90 |
> 90 |
kus
v3s,k |
sõiduki kiiruse 3sekundiline liikuv keskmine ajaetapil k, [km/h] |
k |
liikuva keskmise väärtuste ajaetapp |
3.3. Hetke katseandmete liikuvate keskmiste arvutamine
Kolmesekundilised keskmised arvutatakse kõigi asjakohaste hetke katseandmete põhjal, et vähendada võimaliku heite massivoo ja ratta võimsuse vahelise ebatäieliku aegjoonduse mõju. Liikuvad keskmised väärtused arvutatakse vastavalt 1 Hz sagedusele:
kus
k |
liikuvate keskmiste väärtuste ajaetapp |
i |
ajaetapp hetke katseandmete põhjal |
3.4. Ratta võimsusklasside kindlakstegemine heidete liigitamise eesmärgil
3.4.1. Võimsusklassid ja vastavad võimsusklasside ajaosad tavapärastel sõidutingimustel määratletakse normaliseeritud võimsuse väärtuste kohta, mis on iseloomulikud kergveokitele (tabel 1–2).
Tabel 1-2
Normaliseeritud standardsed võimsuse sagedused linnasõidu puhul ja kaalutud keskmine kogu teekonna kohta, mis koosneb kolmandiku ulatuses linnasõidust, kolmandiku ulatuses asulavälisest sõidust ja kolmandiku ulatuses kiirteesõidust
Võimsus-klassi nr |
Pc,norm,j [-] |
Linn |
Kogu teekond |
|
Alates > |
kuni ≤ |
Osaaeg, tC,j |
||
1 |
|
– 0,1 |
21,9700 % |
18,5611 % |
2 |
– 0,1 |
0,1 |
28,7900 % |
21,8580 % |
3 |
0,1 |
1 |
44,0000 % |
43,45 % |
4 |
1 |
1,9 |
4,7400 % |
13,2690 % |
5 |
1,9 |
2,8 |
0,4500 % |
2,3767 % |
6 |
2,8 |
3,7 |
0,0450 % |
0,4232 % |
7 |
3,7 |
4,6 |
0,0040 % |
0,0511 % |
8 |
4,6 |
5,5 |
0,0004 % |
0,0024 % |
9 |
5,5 |
|
0,0003 % |
0,0003 % |
Tabeli 1–2 veerud Pc,norm denormaliseeritakse, korrutades need väärtusega Pdrive, kus Pdrive on testitud sõiduki tegelik rattavõimsus tüübikinnituse protsessis, kui šassii dünamomeeter on vref ja aref.
Pc,j [kW] = Pc,norm, j × Pdrive
kus
— |
j on võimsusklassi indeks vastavalt tabelile 1–2 |
— |
Sõidutakistuse koefitsiendid f0, f1, f2 tuleks arvutada lineaarse regressiooni analüüsi alusel järgmiselt: PCorrected/v = f0 + f1 x v + f2 x v2 kus (PCorrected/v) on maanteel lubatud koormus sõiduki kiirusel v UNECE määruse 83 (07-seeria muudatus) lisa 4a 7. liite punktis 5.1.1.2.8 määratletud NEDC katsetsükli puhul. |
— |
TMNEDC on sõiduki inertsiklass tüübikinnituskatses, [kg] |
3.4.2. Ratta võimsusklasside korrigeerimine
Arvesse võetav maksimaalne ratta võimsusklass tabelis 1–2, mis hõlmab (Prated × 0,9). Kõigi välistatud klasside osaajad lisatakse kõrgeimale järelejäänud klassile.
Iga Pc,norm,j põhjal arvutatakse sellele vastav Pc,j, et määratleda testitud sõiduki võimsusklassi ülemine ja alumine piir kilovattides (vt joonis 1).
Joonis 1
Skemaatiline ülevaade selle kohta, kuidas teisendada normaliseeritud ja standarditud võimsuse sagedus konkreetse sõiduki võimsuse sageduseks
Allpool on esitatud näide selle denormaliseerimise kohta
Sisendandmed on näiteks:
Parameeter |
Väärtus |
f0 [N] |
79,19 |
f1 [N/(km/h)] |
0,73 |
f2 [N/(km/h)2] |
0,03 |
TM [kg] |
1 470 |
Prated [kW] |
120 (näide 1) |
Prated [kW] |
75 (näide 2) |
Vastavad tulemused
Pdrive = 70[km/h]/3,6 × (79,19 + 0,73 [N/(km/h)] × 70[km/h] + 0,03 [N/(km/h)2] × (70[km/h])2 + 1 470 [kg] × 0,45 [m/s2]) × 0,001
Pdrive = 18,25 kW
Tabel 2
Denormaliseeritud standardsed võimsuse sageduse väärtused tabelist 1–2 (näite 1 kohta)
Võimsus-klassi nr |
Pc,j [kW] |
Linnasõit |
Kogu teekond |
|
Alates > |
kuni ≤ |
Osaaeg, tC,j [%] |
||
1 |
Kõik < – 1,825 |
– 1,825 |
21,97 % |
18,5611 % |
2 |
– 1,825 |
1,825 |
28,79 % |
21,8580 % |
3 |
1,825 |
18,25 |
44,00 % |
43,4583 % |
4 |
18,25 |
34,675 |
4,74 % |
13,2690 % |
5 |
34,675 |
51,1 |
0,45 % |
2,3767 % |
6 |
51,1 |
67,525 |
0,045 % |
0,4232 % |
7 |
67,525 |
83,95 |
0,004 % |
0,0511 % |
8 |
83,95 |
100,375 |
0,0004 % |
0,0024 % |
9 (31) |
100,375 |
Kõik > 100,375 |
0,00025 % |
0,0003 % |
Tabel 3
Denormaliseeritud standardsed võimsuse sageduse väärtused tabelist 1–2 (näite 2 kohta)
Võimsus-klassi nr |
Pc,j [kW] |
Linnasõit |
Kogu teekond |
|
Alates > |
kuni ≤ |
Osaaeg, tC,j [%] |
||
1 |
Kõik < – 1,825 |
– 1,825 |
21,97 % |
18,5611 % |
2 |
– 1,825 |
1,825 |
28,79 % |
21,8580 % |
3 |
1,825 |
18,25 |
44,00 % |
43,4583 % |
4 |
18,25 |
34,675 |
4,74 % |
13,2690 % |
5 |
34,675 |
51,1 |
0,45 % |
2,3767 % |
6 (32) |
51,1 |
Kõik > 51,1 |
0,04965 % |
0,4770 % |
7 |
67,525 |
83,95 |
— |
— |
8 |
83,95 |
100,375 |
— |
— |
9 |
100,375 |
Kõik > 100,375 |
— |
— |
3.5. Liikuvate keskmiste liigitamine
Kõik vastavalt punktile 3.2 arvutatud liikuvad keskmised liigitatakse denormaliseeritud ratta võimsusklassideks, millega tegelik 3sekundiline liikuv keskmine rattavõimsus Pw,3s,k sobitub. Denormaliseeritud ratta võimsusklassi piirväärtused arvutatakse vastavalt punktile 3.3.
Liigitatakse kõik kogu teekonna 3sekundilised liikuvad keskmised ning linnasõidu osa. Lisaks liigitatakse kõik tabelis 1-1 määratletud kiiruse piirmääradel põhinevad liikuvad keskmised üheks linnasõidu võimsusklassi kogumiks sõltumata sellest, millal liikuv keskmine teekonna jooksul ilmnes.
Seejärel arvutatakse kõigi 3sekundiliste liikuvate keskmiste väärtuste keskmine ratta võimsusklass parameetri iga ratta võimsusklassi kohta. Võrrandid on esitatud allpool ja neid kasutatakse üks kord linnasõidu andmekogumi kohta ja üks kord kogu andmekogumi kohta.
3sekundiliste liikuvate keskmiste väärtuste liigitamine võimsusklassiks j (j = 1– 9):
if
siis: heitkoguste ja kiiruse klassi indeks = j
Iga võimsusklassi kohta arvutatakse 3sekundiliste liikuvate keskmiste arv:
if
siis: arvj = n + 1 (arvuj kasutatakse, et arvutada 3sekundiline liikuv keskmine heitkoguse väärtus, et hiljem kontrollida minimaalse katvuse nõudele vastavust)
3.6. Võimsusklassi katvuse ja võimsuse jaotumise normaalsuse kontrollimine
Kehtivate katsetulemuste saamiseks peavad ratta võimsusklassi osaajad olema tabelis 4 toodud vahemikes.
Tabel 4
Kehtiva katse minimaalsed ja maksimaalsed osatähtsused iga võimsusklassi kohta
|
Pc,norm,j [-] |
Kogu teekond |
Linnasõidu osa |
|||
Võimsusklassi nr |
Alates > |
kuni ≤ |
alumine piir |
ülemine piir |
alumine piir |
ülemine piir |
1 + 2 summa (33) |
|
0,1 |
15 % |
60 % |
5 % (33) |
60 % |
3 |
0,1 |
1 |
35 % |
50 % |
28 % |
50 % |
4 |
1 |
1,9 |
7 % |
25 % |
0,7 % |
25 % |
5 |
1,9 |
2,8 |
1,0 % |
10 % |
> 5 |
5 % |
6 |
2,8 |
3,7 |
> 5 |
2,5 % |
0 % |
2 % |
7 |
3,7 |
4,6 |
0 % |
1,0 % |
0 % |
1 % |
8 |
4,6 |
5,5 |
0 % |
0,5 % |
0 % |
0,5 % |
9 |
5,5 |
|
0 % |
0,25 % |
0 % |
0,25 % |
Lisaks tabelis 4 esitatud nõuetele on piisava valimi saamiseks vajalik minimaalne viiekordne katvus kogu teekonna kohta igas ratta võimsusklassis, mis hõlmab kuni 90 % nimivõimsust.
Igas ratta võimsusklassis on vajalik minimaalselt viiekordne katvus klassi linnasõidu osa kohta kõigis klassides kuni 5. klassini. Kui teekonna linnasõidu kõrgemas kui 5. klassis on see näitaja alla 5, siis on klassi keskmine heitkoguse väärtus null.
3.7. Mõõdetud väärtuste keskmistamine iga ratta võimsusklassi kohta
Iga ratta võimsusklassi liikuvad keskmised keskmistatakse järgmiselt:
Kus
j |
ratta võimsusklass 1–9 vastavalt tabelile 1 |
|
heitgaasi gaasikomponendi keskmine tase ratta võimsusklassis (eraldi väärtus kogu teekonna andmete kohta ja teekonna linnasõidu osade kohta, [g/s] |
|
keskmine kiirus ratta võimsusklassis (eraldi väärtus kogu teekonna andmete kohta ja teekonna linnasõidu osade kohta, [km/h] |
k |
liikuva keskmise väärtuste ajaetapp |
3.8. Keskmiste väärtuste kaalumine iga ratta võimsusklassi kohta
Iga ratta võimsusklassi keskmised väärtused korrutatakse osaajaga tC,j klassi kohta vastavalt tabelile 1–2 ja liidetakse kokku, et saada iga parameetri kaalutud keskmine väärtus. See väärtus väljendab standarditud võimsuse sagedustega teekonna kaalutud tulemust. Kaalutud keskmised arvutatakse katseandmete linnasõidu osa kohta, kasutades linnasõidu võimsuse jaotuse osaaegasid, samuti kogu teekonna kohta, kasutades kogu teekonna osaaegasid.
Võrrandid on esitatud allpool ja neid kasutatakse üks kord linnasõidu andmekogumi kohta ja üks kord kogu andmekogumi kohta.
3.9. Konkreetse kauguse kaalutud heidete taseme arvutamine
Heidete ajapõhised kaalutud keskmised teisendatakse kauguspõhisteks heitkogusteks, kui linnasõidu andmekogum ja kogu andmekogum on järgmine:
Selle valemi abil arvutatakse järgmiste saasteainete kaalutud keskmised:
Mw,NOx,d |
kaalutud NOx katse tulemus [mg/km] |
Mw,CO,d |
kaalutud CO katse tulemus [mg/km] |
4. RATTA VÕIMSUSE HINDAMINE CO2 HETKE MASSIVOO PÕHJAL
Rataste võimsust (Pw,i) on 1 Hz alusel võimalik arvutada mõõdetud CO2 massivoost. Selleks kasutatakse sõidukispetsiifilisi CO2 ridasid (vehicle specific CO2 line ehk Veline).
Veline arvutatakse sõiduki tüübikinnituse katse põhjal WLTC-s vastavalt UNECE üldises tehnilises eeskirjas nr 15 – kergsõidukite ülemaailmne ühtlustatud katsemenetlus (ECE/TRANS/180/Add.15) – kirjeldatud menetlusele.
WLTC faasi keskmine rattavõimsus arvutatakse sagedusega 1 Hz sõidukiiruse ja šassii dünamomeetri seadistuste põhjal. Kõik ratta võimsuse väärtused, mis on takistusjõust madalamad, seadistatakse takistusjõu tasemele.
Kusjuures
f0, f1, f2 |
tee koormuse koefitsiendid, mida kasutatakse WLTP katses |
TM |
sõiduki katsemass WLTP katses [kg] |
P drag = – 0,04 × P rated
if Pw,i < Pdrag then Pw,i = Pdrag
WLTC faasi keskmine võimsus arvutatakse 1 Hz rattavõimsusest järgmiselt:
Kusjuures
p |
WLTC faas (väike, keskmine, suur ja eriti suur) |
ts |
WLTC faasi p algusaeg, [s] |
te |
WLTC faasi p lõpuaeg, [s] |
Seejärel tehakse lineaarne regressioonianalüüs, kasutades WLTC väärtuste seast leitud CO2 massivoogu y-teljel ja keskmist rattavõimsust Pw,p faasi kohta x-teljel, nagu näha joonisel 2.
Saadud Veline'i võrrand määratleb CO2 massivoo ratta võimsuse funktsioonina:
|
CO2 [g/h] |
kus:
kWLTC |
Veline'i tõus WLTC-st, [g/kWh] |
DWLTC |
Veline'i telglõik WLTC-st, [g/h] |
Joonis 2
Skemaatiline ülevaade selle kohta, kuidas saada konkreetse sõiduki Veline CO2 katse tulemuste põhjal WLTC neljas faasis
Ratta tegelik võimsus arvutatakse mõõdetud CO2 massivoost järgmiselt:
kusjuures
|
CO2 [g/h] |
|
PW,j [kW] |
Selle võrrandi abil saab leida PWi, millega liigitatakse mõõdetud heitkogused vastavalt punktile 3, arvestades järgmiseid täiendavaid tingimusi
kui vi < 0,5 ja kui ai < 0, siis P w,i = 0 |
v [m/s] |
kui CO2i < 0,5 × DWLTC, siis P w,i = Pdrag |
v [m/s] |
7. liide
Sõidukite valimine PEMS-katseks algses tüübikinnituse protsessis
1. SISSEJUHATUS
PEMS-katset ei ole vaja nende eripära tõttu teha igale sõidukitüübile „seoses heitmete ning sõiduki remondi- ja hooldusandmetega”, nagu on määratletud käesoleva määruse artikli 2 lõikes 1, ning seda nimetatakse edaspidi sõiduki heite tüübiks. Sõiduki tootja võib ühendada mitu heite tüüpi, nii et vastavalt punkti 3 nõuetele moodustada „PEMS-katse tüüpkond”, mis valideeritakse vastavalt punkti 4 nõuetele.
2. SÜMBOLID, PARAMEETRID JA ÜHIKUD
N |
– |
sõiduki heidete tüüpide arv |
NT |
– |
sõiduki heidete tüüpide minimaalne arv |
PMRH |
– |
kõigi sõidukite suurim massivõimsuse suhe PEMS-katse tüüpkonnas |
PMRL |
– |
kõigi sõidukite väikseim massivõimsuse suhe PEMS-katse tüüpkonnas |
V_eng_max |
– |
kõigi sõidukite maksimaalne mootori töömaht PEMS-katse tüüpkonnas |
3. PEMS-KATSE TÜÜPKONNA MOODUSTAMINE
PEMS-katse tüüpkond hõlmab sarnaste heitekarakteristikutega sõidukeid. Sõidukite tootja võib oma valikul PEMS-katse tüüpkonda lisada ainult selliseid heite tüüpe, mille karakteristikud on identsed punktis 3.1 ja 3.2 toodutega.
3.1. Administratiivsed kriteeriumid
3.1.1. Heite tüübikinnituse väljastav tüübikinnitusasutus peab vastama määrusele (EÜ) 715/2007
3.1.2. Konkreetne sõidukitootja
3.2. Tehnilised kriteeriumid
3.2.1. Käitamise tüüp (nt sisepõlemismootoriga sõiduk, hübriidelektrisõiduk, laetav elektrisõiduk)
3.2.2. Kütus(t)e tüüp (tüübid) (nt bensiin, diislikütus, veeldatud naftagaas, maagaas, …). Kahe- või segakütuselisi sõidukeid võib grupeerida teiste sõidukitega, mille üks kütus on nendega ühine.
3.2.3. Põlemisprotsess (nt kahetaktiline, neljataktiline)
3.2.4. Silindrite arv
3.2.5. Silindriploki konfiguratsioon (nt reas-, V-, täht-, lamamootor)
3.2.6. Mootori maht
Sõiduki tootja täpsustab väärtuse V_eng_max (= kõigi sõidukite maksimaalne mootori töömaht PEMS-katse tüüpkonnas). PEMS-katse tüüpkonnas ei tohi sõiduki mootori maht erineda väärtusest V_eng_max rohkem kui – 22 %, kui V_eng_max ≥ 1 500 cm3, ja rohkem kui – 32 %, kui V_eng_max < 1 500 cm3.
3.2.7. Mootori kütusetoite viis (nt kaud- või otsesissepritse);
3.2.8. Jahutussüsteemi tüüp (nt õhk-, vesi- või õlijahutus)
3.2.9. Õhu sissevõtu viis, näiteks ülelaadimiseta, ülelaadimisega mootor, ülelaaduri tüüp (nt väliselt käitatav, üks või mitu turbot, muutuv geomeetria …)
3.2.10. Heitgaasi järeltöötluskomponentide tüübid ja järjestus (nt kolmeastmeline katalüsaator, oksüdatsiooni katalüsaator, lahja NOx püüdur, SCR, lahja NOx katalüsaator, tahkete osakeste püüdur).
3.2.11. Heitgaasitagastus (on või ei ole, sisemine/välimine, jahutatud/jahutamata, kõrge/madal rõhk)
3.3. PEMS-katse tüüpkonna laiendamine
Olemasolevat PEMS-katse tüüpkonda võib laiendada, lisades sellele uusi sõidukite heidete tüüpe. Laiendatud PEMS-katse tüüpkond ja selle valideerimine peab samuti vastama punktide 3 ja 4 nõuetele. Selleks võib olla vaja eelkõige täiendavate sõidukite katsetamist, et valideerida laiendatud PEMS-katse tüüpkond vastavalt punktile 4.
3.4. Alternatiivne PEMS-katse tüüpkond
Sõiduki tootja võib alternatiivina punktide 3.1 ja 3.2 sätetele määratleda PEMS-katse tüüpkonna, mis on identne ühe sõiduki heite tüübiga. Selles osas ei kohaldata punkti 4.1.2 nõuet PEMS-katse tüüpkonna valideerimise kohta.
4. PEMS-KATSE TÜÜPKONNA VALIDEERIMINE
4.1. PEMS-katse tüüpkonna valideerimise üldised nõuded
4.1.1. Sõiduki tootja esitab tüübikinnitusasutusele PEMS-katse tüüpkonda esindava sõiduki. Tehniline talitus teeb sõidukil PEMS-katse, et tõendada tüüpkonda esindava sõiduki vastavust käesoleva lisa nõuetele.
4.1.2. Vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2007 valib heite tüübikinnituse väljastamise eest vastutav asutus kooskõlas käesoleva liite punkti 4.2 nõuetega täiendavad sõidukid tehnilise talituse läbiviidava PEMS-katse jaoks, et tõendada valitud sõidukite vastavust käesoleva lisa nõuetele. Vastavalt käesoleva liite punktile 4.2 täiendava sõiduki valiku tehnilised kriteeriumid registreeritakse koos katse tulemustega.
4.1.3. Tüübikinnitusasutuse nõusolekul võib PEMS-katse teha muu asutus kui tehniline talitus, tingimusel et vähemalt käesoleva liite punktides 4.2.2 ja 4.2.6 nõutavad katsed ja vähemalt 50 % käesolevas liites nõutud PEMS-katsetest PEMS-katse tüüpkonna valideerimiseks toimuksid tehnilise talituse juhtimisel. Sellisel juhul vastutab tehniline talitus kõigi PEMS-katsete nõuetekohase teostamise eest kooskõlas käesoleva lisa nõuetega.
4.1.4. Konkreetse sõiduki PEMS-katse tulemusi võib kasutada erinevate PEMS-katse tüüpkondade valideerimiseks kooskõlas käesoleva liite nõuetega järgmistel tingimustel:
— |
valideeritavasse PEMS-katse tüüpkonda kuuluvad sõidukid on vastavalt määruse (EÜ) 715/2007 nõuetele heaks kiidetud ühe ametiasutuse poolt ning viimane on nõus sellega, et konkreetse sõiduki PEMS-katse tulemusi kasutatakse erinevate PEMS-katse tüüpkondade valideerimiseks; |
— |
valideeritav PEMS-katse tüüpkond sisaldab konkreetse sõiduki heite tüüpi. |
Vastavasse tüüpkonda kuuluva sõiduki tootja vastutab valideerimisel kohaldatavate kohustuste täitmise eest sõltumata sellest, kas tootja osales konkreetse sõiduki heite tüübi PEMS-katse läbiviimisel.
4.2. Sõidukite valimine PEMS-katseks PEMS-katse tüüpkonna valideerimise protsessis
PEMS-katse tüüpkonnast sõidukite valimisel tuleb tagada, et katse hõlmab PEMS-katses heidete järgmisi tehnilisi näitajaid. Katsetamiseks valitud sõiduk võib esindada erinevaid tehnilisi näitajaid. Sõidukid valitakse PEMS-katse jaoks tüüpkonna valideerimiseks järgmiselt:
4.2.1. Igast kütusekombinatsioonist (nt bensiin-veeldatud naftagaas, bensiin-maagaas, ainult bensiin), millel PEMS-katse tüüpkonda kuuluvat sõidukit saab käitada, valitakse PEMS-katse jaoks vähemalt üks sõiduk, mida saab käitada selle kütusekombinatsiooniga.
4.2.2. Tootja täpsustab väärtused PMRH (= kõigi sõidukite suurim massivõimsuse suhe PEMS-katse tüüpkonnas) ja PMRL (= kõigi sõidukite väikseim massivõimsuse suhe PEMS-katse tüüpkonnas). Massivõimsuse suhe tähendab siinkohal sisepõlemismootori käesoleva määruse I lisa liite 3 punktis 3.2.1.8 näidatud maksimaalse kasuliku võimsuse suhet tuletatud massi, mis on määratletud määruse (EÜ) nr 715/2007 artikli 3 lõikes 3. Katsetamiseks valitakse PEMS-katse tüüpkonnast vähemalt üks konkreetset PMRH esindav sõiduki konfiguratsioon ja üks konkreetset PMRL esindav sõiduki konfiguratsioon. Sõiduk loetakse PMRH või PMRL väärtust esindavaks, kui selle massivõimsuse suhe ei erine väärtusest rohkem kui 5 %.
4.2.3. Katsetamiseks tuleb valida PEMS-katse tüüpkonnast vähemalt üks sõiduk iga sellesse paigaldatud jõuülekande tüübi (nt manuaalne, automaatne, topeltsiduriga) kohta.
4.2.4. Katsetamiseks tuleb valida vähemalt üks neljarattaveoga (4 × 4) sõiduk, kui PEMS-katse tüüpkonnas on sellised sõidukid esindatud.
4.2.5. PEMS-tüüpkonna sõidukil esineva iga mootorimahu puhul tuleb katsetada vähemalt üht näidissõidukit.
4.2.6. Katsetamiseks tuleb valida vähemalt üks sõiduk iga paigaldatud heitgaasi järeltöötluskomponendi kohta.
4.2.7. Olenemata punktide 4.2.1 kuni 4.2.6 sätetest valitakse katsetamiseks vähemalt järgmine arv PEMS-katse tüüpkonna sõidukite heidete tüüpe:
Sõidukite heidete tüüpide arv N PEMS-katse tüüpkonnas |
PEMS-katsesse valitud sõidukite heidete tüüpide minimaalne arv NT |
1 |
1 |
2 kuni 4 |
2 |
5 kuni 7 |
3 |
8 kuni 10 |
4 |
11 kuni 49 |
NT = 3 + 0,1 × N (*) |
rohkem kui 49 |
NT = 0,15 × N (*) |
5. ARUANDLUS
5.1. Sõiduki tootja koostab PEMS-katse tüüpkonna täieliku kirjelduse, mis peab eelkõige sisaldama punktis 3.2 sätestatud tehnilisi kriteeriume, ja esitab selle vastutavale tüübikinnitusasutusele.
5.2. Tootja annab PEMS-katse tüüpkonnale kordumatu identifitseerimisnumbri vormingus MS-OEM-X-Y ja edastab selle tüübikinnitusasutusele. MS on siinkohal EÜ tüübikinnituse väljastanud liikmesriigi eraldusnumber (34), OEM on tootja kolmetäheline lühend, X on algse PEMS-katse tüüpkonda identifitseeriv järjenumber ja Y näitab laienduste arvu (alates nullist laiendamata PEMS-katse tüüpkonna puhul).
5.3. Tüübikinnitusasutus ja sõiduki tootja peavad PEMS-katse tüüpkonna sõidukite heidete tüüpide kohta registrit, lähtudes heite tüübikinnituse numbritest. Iga heite tüübi kohta esitatakse ka kõik sõiduki tüübikinnituse numbrite, tüüpide, variantide ja versioonide vastavad kombinatsioonid, mis on määratletud sõiduki EÜ vastavussertifikaadi jaotistes 0.10 ja 0.2.
5.4. Tüübikinnitusasutus ja sõiduki tootja peavad PEMS-katse tüüpkonna kooskõlas punktiga 4 valideerimiseks PEMS-katseks valitud sõidukite heidete tüüpide registrit, milles ühtlasi esitatakse vajalik teave selle kohta, kuidas punktis 4.2 sätestatud valikukriteeriumid on täidetud. Registris näidatakse ka, kas konkreetses PEMS-katses on kohaldatud punkti 4.1.3 sätteid.
8. liide
Andmevahetus ja nõuded aruandlusele
1. SISSEJUHATUS
Käesolevas liites kirjeldatakse mõõtesüsteemide ja andmete hindamise tarkvara vahelise andmevahetuse ning pärast andmete hindamise lõpetamist vahe- ja lõpptulemustest teatamise ja nende edastamise nõudeid.
Andmevahetus ning kohustuslikest ja valikulistest parameetritest teatamine toimub vastavalt liite 1 punktile 3.2. Lõpptulemuste täielikuks jälgitavuseks tuleb esitada punktis 3 sätestatud andmevahetus- ja aruandlusfailides sisalduvad andmed.
2. SÜMBOLID, PARAMEETRID JA ÜHIKUD
a1 |
– |
CO2 tunnuskõvera koefitsient |
b 1 |
– |
CO2 tunnuskõvera koefitsient |
a2 |
– |
CO2 tunnuskõvera koefitsient |
b 2 |
– |
CO2 tunnuskõvera koefitsient |
k 11 |
– |
kaalumisfunktsiooni koefitsient |
k 12 |
– |
kaalumisfunktsiooni koefitsient |
k 21 |
– |
kaalumisfunktsiooni koefitsient |
k 22 |
– |
kaalumisfunktsiooni koefitsient |
tol 1 |
– |
primaarne tolerants |
tol 2 |
– |
sekundaarne tolerants |
3. ANDMEVAHETUS JA ARUANDLUSE VORMING
3.1. Üldteave
Heiteväärtustest ja muudest asjakohastest parameetritest teatatakse ja neid vahetatakse csv-vormingus andmefailis. Parameetrite väärtused eraldatakse komaga, ASCII-kood #h2C. Numbriliste väärtuste kümnendkoha eraldaja on punkt, ASCII-kood #h2E. Rida lõpetatakse reavahetusega, ASCII-kood #h0D. Tuhandike eraldajaid ei kasutata.
3.2. Andmevahetus
Mõõtesüsteemide ja andmete hindamise tarkvara vahel vahetatakse andmeid standardse aruandlusfailiga, mis sisaldab kohustuslike ja valikuliste parameetrite minimaalset kogumit. Andmevahetusfail on üles ehitatud järgmiselt: esimesed 195 rida on mõeldud päisele, milles antakse konkreetset teavet näiteks katse tingimuste, PEMS-seadmete identiteedi ja kalibreerimise kohta (tabel 1). Ridadel 198–200 on parameetrite märgised ja ühikud. Rida 201 ja kõik järgnevad andmeread moodustavad andmevahetusfaili põhiosa ning neil teatatakse parameetrite väärtused (tabel 2). Andmevahetusfaili põhiosa sisaldab vähemalt sama palju andmeridasid kui katse kestus sekundites, mis on korrutatud salvestussagedusega hertsides.
3.3. Vahe- ja lõpptulemused
Tootja registreerib vahetulemuste koondparameetrid vastavalt tabeli 3 ülesehitusele. Tabeli 3 teave tuleb hankida enne liidetes 5 ja 6 sätestatud andmete hindamise meetodite rakendamist.
Sõiduki tootja registreerib kahe andmete hindamise meetodi tulemused eraldi failides. Liites 5 kirjeldatud meetodi abil saadud andmete hindamise tulemustest teatatakse vastavalt tabelitele 4, 5 ja 6. Liites 6 kirjeldatud meetodi abil saadud andmete hindamise tulemustest teatatakse vastavalt tabelitele 7, 8 ja 9. Aruandlusfaili päis on kolmeosaline. Esimesed 95 rida on mõeldud konkreetsele teabele andmete hindamise meetodi seadistuste kohta. Ridadel 101–195 teatatakse andmete hindamise meetodi tulemustest. Read 201–490 on mõeldud heitkoguste lõpptulemustest teatamiseks. Rida 501 ja kõik järgnevad andmeread moodustavad aruandlusfaili põhiosa ning sisaldavad andmete hindamise üksikasjalikke tulemusi.
4. TEHNILISED TABELID ARUANDLUSE JAOKS
4.1. Andmevahetus
Tabel 1
Andmevahetusfaili päis
Rida |
Parameeter |
Kirjeldus/ühik |
1 |
KATSE TUNNUS |
[kood] |
2 |
Katse kuupäev |
[päev.kuu.aasta] |
3 |
Katse üle järelevalvet teostav organisatsioon |
[organisatsiooni nimi] |
4 |
Katse toimumise koht |
[linn, riik] |
5 |
Katse üle järelevalvet teostav isik |
[järelevalve põhiteostaja nimi] |
6 |
Sõiduki juht |
[juhi nimi] |
7 |
Sõiduki tüüp |
[sõiduki nimi] |
8 |
Sõiduki tootja |
[nimi] |
9 |
Sõiduki mudeli väljalaskeaasta |
[aasta] |
10 |
Sõiduki tunnus |
[VIN-kood] |
11 |
Odomeetri näit katse alguses |
[km] |
12 |
Odomeetri näit katse lõpus |
[km] |
13 |
Sõiduki kategooria |
[kategooria] |
14 |
Tüübikinnituse heite piirväärtus |
[Euro X] |
15 |
Mootori tüüp |
[nt ottomootor, survesüütega mootor] |
16 |
Mootori nimiväärtus |
[kW] |
17 |
Kõrgeim pöördemoment |
[Nm] |
18 |
Mootori töömaht |
[cm3] |
19 |
Jõuülekanne |
[nt manuaalne, automaatne] |
20 |
Edasikäikude arv |
[#] |
21 |
Kütus |
[nt bensiin, diisel] |
22 |
Lubrikant |
[toote etikett] |
23 |
Rehvi suurus |
[laius / kõrgus / velje läbimõõt] |
24 |
Esi- ja tagasilla rehvirõhk |
[bar; bar] |
25 |
Teekoormuse parameetrid |
[F0, F1, F2] |
26 |
Tüübikinnituse katsetsükkel |
[NEDC, WLTC] |
27 |
Tüübikinnituse CO2-heide |
[g/km] |
28 |
CO2-heide WLTC režiimis „väike” |
[g/km] |
29 |
CO2-heide WLTC režiimis „keskmine” |
[g/km] |
30 |
CO2-heide WLTC režiimis „suur” |
[g/km] |
31 |
CO2-heide WLTC režiimis „eriti suur” |
[g/km] |
32 |
Sõiduki katsemass (35) |
[kg;% (36)] |
33 |
PEMSi tootja |
[nimi] |
34 |
PEMSi tüüp |
[PEMSi nimetus] |
35 |
PEMSi seerianumber |
[number] |
36 |
PEMSi toiteallikas |
[nt aku tüüp] |
37 |
Gaasianalüsaatori tootja |
[nimi] |
38 |
Gaasianalüsaatori tüüp |
[tüüp] |
39 |
Gaasianalüsaatori seerianumber |
[number] |
40–50 (37) |
… |
… |
51 |
Heitgaasivoolumõõturi (EFM) tootja (38) |
[nimi] |
52 |
EFM-i sensori tüüp (38) |
[funktsionaalne põhimõte] |
53 |
EFM-i seeerianumber (38) |
[number] |
54 |
Heitgaasi massivoolu kiiruse allikas |
[EFM/ECU/sensor] |
55 |
Õhurõhu sensor |
[tüüp, tootja] |
56 |
Katse kuupäev |
[päev.kuu.aasta] |
57 |
Katse-eelse menetluse algus |
[h:min] |
58 |
Teekonna algus |
[h:min] |
59 |
Katsejärgse menetluse algus |
[h:min] |
60 |
Katse-eelse menetluse lõpp |
[h:min] |
61 |
Teekonna lõpp |
[h:min] |
62 |
Katsejärgse menetluse lõpp |
[h:min] |
63–70 (39) |
… |
… |
71 |
Aja korrigeerimine: THC nihe |
[s] |
72 |
Aja korrigeerimine: CH4 nihe |
[s] |
73 |
Aja korrigeerimine: NMHC nihe |
[s] |
74 |
Aja korrigeerimine: O2 nihe |
[s] |
75 |
Aja korrigeerimine: PN nihe |
[s] |
76 |
Aja korrigeerimine: CO nihe |
[s] |
77 |
Aja korrigeerimine: CO2 nihe |
[s] |
78 |
Aja korrigeerimine: NO nihe |
[s] |
79 |
Aja korrigeerimine: NO2 nihe |
[s] |
80 |
Aja korrigeerimine: Heitgaasi massivoo kiiruse nihe |
[s] |
81 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus THC |
[ppm] |
82 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus CH4 |
[ppm] |
83 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus NMHC |
[ppm] |
84 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus O2 |
[%] |
85 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus PN |
[#] |
86 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus CO |
[ppm] |
87 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus CO2 |
[%] |
88 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus NO |
[ppm] |
89 |
Mõõteulatuse kontrollväärtus NO2 |
[ppm] |
90–95 (39) |
… |
… |
96 |
Katse-eelne nullreaktsioon THC |
[ppm] |
97 |
Katse-eelne nullreaktsioon CH4 |
[ppm] |
98 |
Katse-eelne nullreaktsioon NMHC |
[ppm] |
99 |
Katse-eelne nullreaktsioon O2 |
[%] |
100 |
Katse-eelne nullreaktsioon PN |
[#] |
101 |
Katse-eelne nullreaktsioon CO |
[ppm] |
102 |
Katse-eelne nullreaktsioon CO2 |
[%] |
103 |
Katse-eelne nullreaktsioon NO |
[ppm] |
104 |
Katse-eelne nullreaktsioon NO2 |
[ppm] |
105 |
Katse-eelne intervallreaktsioon THC |
[ppm] |
106 |
Katse-eelne intervallreaktsioon CH4 |
[ppm] |
107 |
Katse-eelne intervallreaktsioon NMHC |
[ppm] |
108 |
Katse-eelne intervallreaktsioon O2 |
[%] |
109 |
Katse-eelne intervallreaktsioon PN |
[#] |
110 |
Katse-eelne intervallreaktsioon CO |
[ppm] |
111 |
Katse-eelne intervallreaktsioon CO2 |
[%] |
112 |
Katse-eelne intervallreaktsioon NO |
[ppm] |
113 |
Katse-eelne intervallreaktsioon NO2 |
[ppm] |
114 |
Katsejärgne nullreaktsioon THC |
[ppm] |
115 |
Katsejärgne nullreaktsioon CH4 |
[ppm] |
116 |
Katsejärgne nullreaktsioon NMHC |
[ppm] |
117 |
Katsejärgne nullreaktsioon O2 |
[%] |
118 |
Katsejärgne nullreaktsioon PN |
[#] |
119 |
Katsejärgne nullreaktsioon CO |
[ppm] |
120 |
Katsejärgne nullreaktsioon CO2 |
[%] |
121 |
Katsejärgne nullreaktsioon NO |
[ppm] |
122 |
Katsejärgne nullreaktsioon NO2 |
[ppm] |
123 |
Katsejärgne intervallreaktsioon THC |
[ppm] |
124 |
Katsejärgne intervallreaktsioon CH4 |
[ppm] |
125 |
Katsejärgne intervallreaktsioon NMHC |
[ppm] |
126 |
Katsejärgne intervallreaktsioon O2 |
[%] |
127 |
Katsejärgne intervallreaktsioon PN |
[#] |
128 |
Katsejärgne intervallreaktsioon CO |
[ppm] |
129 |
Katsejärgne intervallreaktsioon CO2 |
[%] |
130 |
Katsejärgne intervallreaktsioon NO |
[ppm] |
131 |
Katsejärgne intervallreaktsioon NO2 |
[ppm] |
132 |
PEMSi valideerimine – tulemused THC |
[mg/km;%] (40) |
133 |
PEMSi valideerimine – tulemused CH4 |
[mg/km;%] (40) |
134 |
PEMSi valideerimine – tulemused NMHC |
[mg/km;%] (40) |
135 |
PEMSi valideerimine – tulemused PN |
[#/km;%] (40) |
136 |
PEMSi valideerimine – tulemused CO |
[mg/km;%] (40) |
137 |
PEMSi valideerimine – tulemused CO2 |
[g/km;%] (40) |
138 |
PEMSi valideerimine – tulemused NOX |
[mg/km;%] (40) |
… (41) |
… (41) |
… (41) |
Tabel 2
Andmevahetusfaili põhiosa; selle tabeli read ja veerud kantakse üle andmevahetusfaili põhiosasse
Rida |
198 |
199 (42) |
200 |
201 |
|
Aeg |
Teekond |
[s] |
|
|
Sõiduki kiirus (44) |
Sensor |
[km/h] |
|
|
Sõiduki kiirus (44) |
GPS |
[km/h] |
|
|
Sõiduki kiirus (44) |
ECU |
[km/h] |
|
|
Laiuskraad |
GPS |
[deg:min:s] |
|
|
Pikkuskraad |
GPS |
[deg:min:s] |
|
|
Kõrgus (44) |
GPS |
[m] |
|
|
Kõrgus (44) |
Sensor |
[m] |
|
|
Ümbritsev rõhk |
Sensor |
[kPa] |
|
|
Ümbritsev temperatuur |
Sensor |
[K] |
|
|
Ümbritsev niiskus |
Sensor |
[g/kg; %] |
|
|
THC-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
CH4-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
NMHC-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
CO-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
CO2-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
NOX-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
NO-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
NO2-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
O2-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[ppm] |
|
|
PN-kontsentratsioon |
Analüsaator |
[#/m (44)] |
|
|
Heitgaasi massivoo kiirus |
EFM |
[kg/s] |
|
|
Heitgaasi temperatuur EFM-is |
EFM |
[K] |
|
|
Heitgaasi massivoo kiirus |
Sensor |
[kg/s] |
|
|
Heitgaasi massivoo kiirus |
ECU |
[kg/s] |
|
|
THC-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
CH4-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
NMHC-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
CO-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
CO2-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
NOX-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
NO-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
NO2-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
O2-mass |
Analüsaator |
[g/s] |
|
|
PN |
Analüsaator |
[#/s] |
|
|
Gaasimõõtmine aktiivne |
PEMS |
[aktiivne (1); inaktiivne (0); viga (> 1)] |
|
|
Mootori kiirus |
ECU |
[p/min] |
|
|
Mootori pöördemoment |
ECU |
[Nm] |
|
|
Pöördemoment vedaval sillal |
Sensor |
[Nm] |
|
|
Ratta pöördkiirus |
Sensor |
[rad/s] |
|
|
Kütusekulu |
ECU |
[g/s] |
|
|
Mootori kütusevoog |
ECU |
[g/s] |
|
|
Mootori sisselaske õhuvoog |
ECU |
[g/s] |
|
|
Jahutusvedeliku temperatuur |
ECU |
[K] |
|
|
Õli temperatuur |
ECU |
[K] |
|
|
Regeneratsiooni staatus |
ECU |
— |
|
|
Pedaali asend |
ECU |
[%] |
|
|
Sõiduki staatus |
ECU |
[viga (1); normaalne (0)] |
|
|
Pöördemomenti protsent |
ECU |
[%] |
|
|
Pöördemomendi hõõrdumisprotsent |
ECU |
[%] |
|
|
Laengu staatus |
ECU |
[%] |
|
|
… (45) |
… (45) |
… (45) |
4.2. Vahe- ja lõpptulemused
4.2.1. Vahetulemused
Tabel 3
Aruandlusfail #1. Vahetulemuste koondparameetrid
Rida |
Parameeter |
Kirjeldus/ühik |
1 |
Teekonna pikkus kokku |
[km] |
2 |
Teekonna kestus kokku |
[h:min:s] |
3 |
Seisuaeg kokku |
[min:s] |
4 |
Teekonna keskmine kiirus |
[km/h] |
5 |
Teekonna maksimaalne kiirus |
[km/h] |
6 |
Keskmine THC-kontsentratsioon |
[ppm] |
7 |
Keskmine CH4-kontsentratsioon |
[ppm] |
8 |
Keskmine NMHC-kontsentratsioon |
[ppm] |
9 |
Keskmine CO-kontsentratsioon |
[ppm] |
10 |
Keskmine CO2-kontsentratsioon |
[ppm] |
11 |
Keskmine NOX-kontsentratsioon |
[ppm] |
12 |
Keskmine PN-kontsentratsioon |
[#/m3] |
13 |
Keskmine heitgaasi massivoo kiirus |
[kg/s] |
14 |
Keskmine heitgaasi temperatuur |
[K] |
15 |
Maksimaalne heitgaasi temperatuur |
[K] |
16 |
Kumuleerunud THC-mass |
[g] |
17 |
Kumuleerunud CH4-mass |
[g] |
18 |
Kumuleerunud NMHC-mass |
[g] |
19 |
Kumuleerunud CO-mass |
[g] |
20 |
Kumuleerunud CO2-mass |
[g] |
21 |
Kumuleerunud NOX-mass |
[g] |
22 |
Kumuleerunud PN |
[#] |
23 |
Teekonna THC-heide kokku |
[mg/km] |
24 |
Teekonna CH4-heide kokku |
[mg/km] |
25 |
Teekonna NMHC-heide kokku |
[mg/km] |
26 |
Teekonna CO-heide kokku |
[mg/km] |
27 |
Teekonna CO2-heide kokku |
[g/km] |
28 |
Teekonna NOX-heide kokku |
[mg/km] |
29 |
Teekonna PN-heide kokku |
[#/km] |
30 |
Linnasõidu osa kaugus |
[km] |
31 |
Linnasõidu osa kestus |
[h:min:s] |
32 |
Linnasõidu osa seisuaeg |
[min:s] |
33 |
Linnasõidu osa keskmine kiirus |
[km/h] |
34 |
Linnasõidu osa maksimaalne kiirus |
[km/h] |
35 |
Keskmine THC-kontsentratsioon linnasõidul |
[ppm] |
36 |
Keskmine CH4-kontsentratsioon linnasõidul |
[ppm] |
37 |
Keskmine NMHC-kontsentratsioon linnasõidul |
[ppm] |
38 |
Keskmine CO-kontsentratsioon linnasõidul |
[ppm] |
39 |
Keskmine CO2-kontsentratsioon linnasõidul |
[ppm] |
40 |
Keskmine NOX-kontsentratsioon linnasõidul |
[ppm] |
41 |
Keskmine PN-kontsentratsioon linnasõidul |
[#/m3] |
42 |
Keskmine heitgaasi massivoo kiirus linnasõidul |
[kg/s] |
43 |
Keskmine heitgaasi temperatuur linnasõidul |
[K] |
44 |
Maksimaalne heitgaasi temperatuur linnasõidul |
[K] |
45 |
Kumuleerunud THC mass linnasõidul |
[g] |
46 |
Kumuleerunud CH4-mass linnasõidul |
[g] |
47 |
Kumuleerunud NMHC-mass linnasõidul |
[g] |
48 |
Kumuleerunud CO-mass linnasõidul |
[g] |
49 |
Kumuleerunud CO2-mass linnasõidul |
[g] |
50 |
Kumuleerunud NOX-mass linnasõidul |
[g] |
51 |
Kumuleerunud PN linnasõidul |
[#] |
52 |
THC-heide linnasõidul |
[mg/km] |
53 |
CH4-heide linnasõidul |
[mg/km] |
54 |
NMHC-heide linnasõidul |
[mg/km] |
55 |
CO-heide linnasõidul |
[mg/km] |
56 |
CO2-heide linnasõidul |
[g/km] |
57 |
NOX-heide linnasõidul |
[mg/km] |
58 |
PN-heide linnasõidul |
[#/km] |
59 |
Asulavälise sõidu osa kaugus |
[km] |
60 |
Asulavälise sõidu osa kestus |
[h:min:s] |
61 |
Asulavälise sõidu osa seisuaeg |
[min:s] |
62 |
Asulavälise sõidu osa keskmine kiirus |
[km/h] |
63 |
Asulavälise sõidu osa maksimaalne kiirus |
[km/h] |
64 |
Keskmine THC-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[ppm] |
65 |
Keskmine CH4-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[ppm] |
66 |
Keskmine NMHC-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[ppm] |
67 |
Keskmine CO-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[ppm] |
68 |
Keskmine CO2-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[ppm] |
69 |
Keskmine NOX-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[ppm] |
70 |
Keskmine PN-kontsentratsioon asulavälisel sõidul |
[#/m3] |
71 |
Keskmine heitgaasi massivoo kiirus asulavälisel sõidul |
[kg/s] |
72 |
Keskmine heitgaasi temperatuur asulavälisel sõidul |
[K] |
73 |
Maksimaalne heitgaasi temperatuur asulavälisel sõidul |
[K] |
74 |
Kumuleerunud THC-mass asulavälisel sõidul |
[g] |
75 |
Kumuleerunud CH4-mass asulavälisel sõidul |
[g] |
76 |
Kumuleerunud NMHC-mass asulavälisel sõidul |
[g] |
77 |
Kumuleerunud CO-mass asulavälisel sõidul |
[g] |
78 |
Kumuleerunud CO2-mass asulavälisel sõidul |
[g] |
79 |
Kumuleerunud NOX-mass asulavälisel sõidul |
[g] |
80 |
Kumuleerunud PN asulavälisel sõidul |
[#] |
81 |
THC-heide asulavälisel sõidul |
[mg/km] |
82 |
CH4-heide asulavälisel sõidul |
[mg/km] |
83 |
NMHC-heide asulavälisel sõidul |
[mg/km] |
84 |
CO-heide asulavälisel sõidul |
[mg/km] |
85 |
CO2-heide asulavälisel sõidul |
[g/km] |
86 |
NOX-heide asulavälisel sõidul |
[mg/km] |
87 |
PN-heide asulavälisel sõidul |
[#/km] |
88 |
Kiirteesõidu osa kaugus |
[km] |
89 |
Kiirtesõidu osa kestus |
[h:min:s] |
90 |
Kiirteesõidu osa seisuaeg |
[min:s] |
91 |
Kiirteesõidu osa keskmine kiirus |
[km/h] |
92 |
Kiirteesõidu osa maksimaalne kiirus |
[km/h] |
93 |
Keskmine THC-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[ppm] |
94 |
Keskmine CH4-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[ppm] |
95 |
Keskmine NMHC-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[ppm] |
96 |
Keskmine CO-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[ppm] |
97 |
Keskmine CO2-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[ppm] |
98 |
Keskmine NOX-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[ppm] |
99 |
Keskmine PN-kontsentratsioon kiirteesõidul |
[#/m3] |
100 |
Keskmine heitgaasi massivoo kiirus kiirteesõidul |
[kg/s] |
101 |
Keskmine heitgaasi temperatuur kiirteesõidul |
[K] |
102 |
Maksimaalne heitgaasi temperatuur kiirteesõidul |
[K] |
103 |
Kumuleerunud THC-mass kiirteesõidul |
[g] |
104 |
Kumuleerunud CH4-mass kiirteesõidul |
[g] |
105 |
Kumuleerunud NMHC-mass kiirteesõidul |
[g] |
106 |
Kumuleerunud CO-mass kiirteesõidul |
[g] |
107 |
Kumuleerunud CO2-mass kiirteesõidul |
[g] |
108 |
Kumuleerunud NOX-mass kiirteesõidul |
[g] |
109 |
Kumuleerunud PN kiirteesõidul |
[#] |
110 |
THC-heide kiirteesõidul |
[mg/km] |
111 |
CH4-heide kiirteesõidul |
[mg/km] |
112 |
NMHC-heide kiirteesõidul |
[mg/km] |
113 |
CO-heide kiirteesõidul |
[mg/km] |
114 |
CO2-heide kiirteesõidul |
[g/km] |
115 |
NOX-heide kiirteesõidul |
[mg/km] |
116 |
PN-heide kiirteesõidul |
[#/km] |
… (46) |
… (46) |
… (46) |
4.2.2. Andmete hindamise tulemused
Tabel 4
Aruandlusfaili #2 päis. Andmete hindamise meetodi arvutusseadistused vastavalt liitele 5
Rida |
Parameeter |
Ühik |
1 |
CO2 võrdlusmass |
[g] |
2 |
CO2 tunnuskõvera koefitsient a 1 |
|
3 |
CO2 tunnuskõvera koefitsient b 1 |
|
4 |
CO2 tunnuskõvera koefitsient a 2 |
|
5 |
CO2 tunnuskõvera koefitsient b 2 |
|
6 |
CO2 kaalumisfunktsiooni koefitsient k 11 |
|
7 |
CO2 kaalumisfunktsiooni koefitsient k 12 |
|
8 |
CO2 kaalumisfunktsiooni koefitsient k 22 = k 21 |
|
9 |
Primaarne tolerants tol 1 |
[%] |
10 |
Sekundaarne tolerants tol 2 |
[%] |
11 |
Arvutustarkvara ja versioon |
(nt EMROAD 5.8) |
… (47) |
… (47) |
… (47) |
Tabel 5a
Aruandlusfaili #2 päis. Andmete hindamise meetodi tulemused vastavalt liitele 5
Rida |
Parameeter |
Ühik |
101 |
Akende arv |
|
102 |
Linnasõidu akende arv |
|
103 |
Asulavälise sõidu akende arv |
|
104 |
Kiirteesõidu akende arv |
|
105 |
Linnasõidu akende osakaal |
[%] |
106 |
Asulavälise sõidu akende osakaal |
[%] |
107 |
Kiirteesõidu akende osakaal |
[%] |
108 |
Linnasõidu akende osakaal suurem kui 15 % |
(1 = jah, 0 = ei) |
109 |
Asulavälise sõidu akende osakaal suurem kui 15 % |
(1 = jah, 0 = ei) |
110 |
Kiirteesõidu akende osakaal suurem kui 15 % |
(1 = jah, 0 = ei) |
111 |
Akende arv ± tol 1 |
|
112 |
Linnasõidu akende arv ± tol 1 |
|
113 |
Asulavälise sõidu akende arv ± tol 1 |
|
114 |
Kiirteesõidu akende arv ± tol 1 |
|
115 |
Akende arv ± tol 2 |
|
116 |
Linnasõidu akende arv ± tol 2 |
|
117 |
Asulavälise sõidu akende arv ± tol 2 |
|
118 |
Kiirteesõidu akende arv ± tol 2 |
|
119 |
Linnasõidu akende osakaal ± tol 1 |
[%] |
120 |
Asulavälise sõidu akende osakaal ± tol 1 |
[%] |
121 |
Kiirteesõidu akende osakaal ± tol 1 |
[%] |
122 |
Linnasõidu akende osakaal ± tol 1 suurem kui 50 % |
(1 = jah, 0 = ei) |
123 |
Asulavälise sõidu akende osakaal ± tol 1 suurem kui 50 % |
(1 = jah, 0 = ei) |
124 |
Kiirteesõidu akende osakaal ± tol 1 suurem kui 50 % |
(1 = jah, 0 = ei) |
125 |
Kõigi akende keskmine raskusastme indeks |
[%] |
126 |
Linnasõidu akende keskmine raskusastme indeks |
[%] |
127 |
Asulavälise sõidu akende keskmine raskusastme indeks |
[%] |
128 |
Kiirteesõidu akende keskmine raskusastme indeks |
[%] |
129 |
Linnasõidu akende kaalutud THC-heide |
[mg/km] |
130 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud THC-heide |
[mg/km] |
131 |
Kiirteesõidu akende kaalutud THC-heide |
[mg/km] |
132 |
Linnasõidu akende kaalutud CH4-heide |
[mg/km] |
133 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud CH4-heide |
[mg/km] |
134 |
Kiirteesõidu akende kaalutud CH4-heide |
[mg/km] |
135 |
Linnasõidu akende kaalutud NMHC-heide |
[mg/km] |
136 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud NMHC-heide |
[mg/km] |
137 |
Kiirteesõidu akende kaalutud NMHC-heide |
[mg/km] |
138 |
Linnasõidu akende kaalutud CO-heide |
[mg/km] |
139 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud CO-heide |
[mg/km] |
140 |
Kiirteesõidu akende kaalutud CO-heide |
[mg/km] |
141 |
Linnasõidu akende kaalutud NOx-heide |
[mg/km] |
142 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud NOx-heide |
[mg/km] |
143 |
Kiirteesõidu akende kaalutud NOx-heide |
[mg/km] |
144 |
Linnasõidu akende kaalutud NO-heide |
[mg/km] |
145 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud NO-heide |
[mg/km] |
146 |
Kiirteesõidu akende kaalutud NO-heide |
[mg/km] |
147 |
Linnasõidu akende kaalutud NO2-heide |
[mg/km] |
148 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud NO2-heide |
[mg/km] |
149 |
Kiirteesõidu akende kaalutud NO2-heide |
[mg/km] |
150 |
Linnasõidu akende kaalutud PN-heide |
[#/km] |
151 |
Asulavälise sõidu akende kaalutud PN-heide |
[#/km] |
152 |
Kiirteesõidu akende kaalutud PN-heide |
[#/km] |
… (48) |
… (48) |
… (48) |
Tabel 5b
Aruandlusfaili #2 päis. Heite lõpptulemused vastavalt liitele 5
Rida |
Parameeter |
Ühik |
201 |
Kogu teekond – THC-heide |
[mg/km] |
202 |
Kogu teekond – CH4-heide |
[mg/km] |
203 |
Kogu teekond – NMHC-heide |
[mg/km] |
204 |
Kogu teekond – CO-heide |
[mg/km] |
205 |
Kogu teekond – NOx-heide |
[mg/km] |
206 |
Kogu teekond – PN-heide |
[#/km] |
… (49) |
… (49) |
… (49) |
Tabel 6
Aruandlusfaili #2 põhiosa. Andmete hindamise meetodi üksikasjalikud tulemused vastavalt liitele 5; selle tabeli read ja veerud kantakse üle aruandlusfaili põhiosasse
Rida |
498 |
499 |
500 |
501 |
|
Akna algusaeg |
|
[s] |
|
|
Akna lõpuaeg |
|
[s] |
|
|
Akna kestus |
|
[s] |
|
|
Akna kaugus |
Allikas (1 = GPS, 2 = ECU, 3 = sensor) |
[km] |
|
|
Akna THC-heide |
|
[g] |
|
|
Akna CH4-heide |
|
[g] |
|
|
Akna NMHC-heide |
|
[g] |
|
|
Akna CO-heide |
|
[g] |
|
|
Akna CO2-heide |
|
[g] |
|
|
Akna NOX-heide |
|
[g] |
|
|
Akna NO-heide |
|
[g] |
|
|
Akna NO2-heide |
|
[g] |
|
|
Akna O2-heide |
|
[g] |
|
|
Akna PN-heide |
|
[#] |
|
|
Akna THC-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna CH4-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna NMHC-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna CO-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna CO2-heide |
|
[g/km] |
|
|
Akna NOX-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna NO-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna NO2-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna O2-heide |
|
[mg/km] |
|
|
Akna PN-heide |
|
[#/km] |
|
|
Akna kaugus CO2-tunnuskõverani h j |
|
[%] |
|
|
Akna kaalumistegur w j |
|
[-] |
|
|
Akna keskmine sõiduki kiirus |
Allikas (1 = GPS, 2 = ECU, 3 = sensor) |
[km/h] |
|
|
… (51) |
… (51) |
… (51) |
Tabel 7
Aruandlusfaili #3 päis. Andmete hindamise meetodi arvutusseadistused vastavalt liitele 6
Rida |
Parameeter |
Ühik |
1 |
Rataste pöördemomendi allikas |
Sensor/ECU/Veline |
2 |
Veline'i tõus |
[g/kWh] |
3 |
Veline'i telglõik |
[g/h] |
4 |
Liikuv keskmine kestus |
[s] |
5 |
Eesmärgi mustri denormaliseerimise võrdluskiirus |
[km/h] |
6 |
Võrdluskiirendus |
[m/s2] |
7 |
Rattarummi võimsustarve võrdluskiirusel ja kiirendamisel |
[kW] |
8 |
Võimsusklasside arv, sh 90 % Prated |
— |
9 |
Eesmärkide mustri paigutus |
(veninud/kokku tõmbunud) |
10 |
Arvutustarkvara ja versioon |
(nt CLEAR 1.8) |
… (52) |
… (52) |
… (52) |
Tabel 8a
Aruandlusfaili #3 päis. Andmete hindamise meetodi tulemused vastavalt liitele 6
Rida |
Parameeter |
Ühik |
101 |
Võimsusklassi katvus (> 5) |
(1 = jah, 0 = ei) |
102 |
Võimsusklassi normaalsus |
(1 = jah, 0 = ei) |
103 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine THC-heide |
[g/s] |
104 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine CH4-heide |
[g/s] |
105 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine NMHC-heide |
[g/s] |
106 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine CO-heide |
[g/s] |
107 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine CO2-heide |
[g/s] |
108 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine NOX-heide |
[g/s] |
109 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine NO-heide |
[g/s] |
110 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine NO2-heide |
[g/s] |
111 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine O2-heide |
[g/s] |
112 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine PN- heide |
[#/s] |
113 |
Kogu teekond – kaalutud keskmine sõiduki kiirus |
[km/h] |
114 |
Linnasõit – kaalutud keskmine THC-heide |
[g/s] |
115 |
Linnasõit – kaalutud keskmine CH4-heide |
[g/s] |
116 |
Linnasõit – kaalutud keskmine NMHC-heide |
[g/s] |
117 |
Linnasõit – kaalutud keskmine CO-heide |
[g/s] |
118 |
Linnasõit – kaalutud keskmine CO2-heide |
[g/s] |
119 |
Linnasõit – kaalutud keskmine NOX-heide |
[g/s] |
120 |
Linnasõit – kaalutud keskmine NO-heide |
[g/s] |
121 |
Linnasõit – kaalutud keskmine NO2-heide |
[g/s] |
122 |
Linnasõit – kaalutud keskmine O2-heide |
[g/s] |
123 |
Linnasõit – kaalutud keskmine PN-heide |
[#/s] |
124 |
Linnasõit – kaalutud keskmine sõiduki kiirus |
[km/h] |
… (53) |
… (53) |
… (53) |
Tabel 8b
Aruandlusfaili #3 päis. Heite lõpptulemused vastavalt liitele 6
Rida |
Parameeter |
Ühik |
201 |
Kogu teekond – THC-heide |
[mg/km] |
202 |
Kogu teekond – CH4-heide |
[mg/km] |
203 |
Kogu teekond – NMHC-heide |
[mg/km] |
204 |
Kogu teekond – CO-heide |
[mg/km] |
205 |
Kogu teekond – NOx-heide |
[mg/km] |
206 |
Kogu teekond – PN-heide |
[#/km] |
… (54) |
… (54) |
… (54) |
Tabel 9
Aruandlusfaili #3 põhiosa – Andmete hindamise meetodi üksikasjalikud tulemused vastavalt liitele 6; selle tabeli read ja veerud kantakse üle aruandlusfaili põhiosasse
Rida |
498 |
499 |
500 |
501 |
|
Kogu teekond – võimsusklassi number (55) |
|
— |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi alampiir (55) |
|
[kW] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi ülempiir (55) |
|
[kW] |
|
|
Kogu teekond – kasutatud eesmärgi muster (jaotumine) (55) |
|
[%] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi esinemine (55) |
|
— |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi katvus > 5 (55) |
|
— |
(1 = jah, 0 = ei) (56) |
|
Kogu teekond – võimsusklassi normaalsus (55) |
|
— |
(1 = jah, 0 = ei) (56) |
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine THC-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine CH4-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine NMHC-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine CO-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine CO2-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine NOX-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine NO-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine NO2-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine O2-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine PN-heide (55) |
|
[#/s] |
|
|
Kogu teekond – võimsusklassi keskmine sõiduki kiirus (55) |
Allikas (1 = GPS, 2 = ECU, 3 = sensor) |
[km/h] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi number (55) |
|
— |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi alampiir (55) |
|
[kW] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi ülempiir (55) |
|
[kW] |
|
|
Linnasõit – kasutatud eesmärgi muster (jaotumine) (55) |
|
[%] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi esinemine (55) |
|
— |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi katvus > 5 (57) |
|
— |
(1 = jah, 0 = ei) (56) |
|
Linnasõit – võimsusklassi normaalsus (55) |
|
— |
(1 = jah, 0 = ei) (56) |
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine THC-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine CH4-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine NMHC-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine CO-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine CO2-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine NOX-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine NO-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine NO2-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine O2-heide (55) |
|
[g/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine PN-heide (55) |
|
[#/s] |
|
|
Linnasõit – võimsusklassi keskmine sõiduki kiirus (55) |
Allikas (1 = GPS, 2 = ECU, 3 = sensor) |
[km/h] |
|
|
… (58) |
… (58) |
… (58) |
4.3. Sõiduki ja mootori kirjeldus
Tootja esitab sõiduki ja selle mootori kirjelduse vastavalt I lisa liitele 4.
9. liide
Tootja vastavussertifikaat
Tootja vastavussertifikaat tegelikus liikluses tekkivaid heiteid käsitlevate nõuete täitmise kohta
(Tootja): …
(Tootja aadress): …
kinnitab, et
Selle sertifikaadi lisas loetletud sõidukitüübid vastavad määruse (EÜ) nr 692/2008 IIIA lisa punktis 2.1 sätestatud tegelikus liikluses tekkivate heidete nõuetele kõigi võimalike käesoleva lisa nõuete kohaste RDE-katsete puhul.
[ …(koht)]
[ …(kuupäev)]
…
(Tootja esindaja tempel ja allkiri)
Lisa:
— |
Loetelu sõidukitüüpidest, mille suhtes seda sertifikaati kohaldatakse |
(1) CO-heited mõõdetakse ja registreeritakse RDE-katsega.
(2) Komisjoni määrus (EL) nr 1230/2012, 12. detsember 2012, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 661/2009 seoses mootorsõidukite ja nende haagiste masside ja mõõtmete tüübikinnitusnõuetega ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ (ELT L 353, 21.12.2012, lk 31).
(3) Nõukogu määrus (EMÜ, Euratom) nr 1182/71, 3. juuni 1971, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad (EÜT L 124, 8.6.1971, lk 1).
(4) Mõõdetakse niiske heitgaasi põhjal või korrigeeritakse vastavalt 4. liite punktile 8.1.
(5) Määratakse ainult, kui heitgaasi massivoolukiiruse arvutamiseks kasutatakse kaudset meetodit, mida on kirjeldatud 4. liite punktides 10.2 ja 10.3.
(6) Sõiduki kiiruse määramise meetod tuleb valida vastavalt punktile 4.7.
(7) Näitaja on kohustuslik ainult juhul, kui mõõtmist nõutakse IIIA lisa punktis 2.1.
(8) Määratakse ainult juhul, kui see on vajalik sõiduki staatuse ja kasutustingimuste kontrollimiseks.
(9) Võib arvutada THC ja CH4 kontsentratsioonide põhjal vastavalt 4. liite punktile 9.2.
(10) Võib arvutada mõõdetud NO ja NO2 kontsentratsioonide põhjal.
(11) Võib kasutada mitut parameetrite allikat.
(12) Eelistatud allikas on ümbritseva rõhu sensor.
(13) Enne intervalltriivi kontrollimist võib analüsaatori nullida, kui määratud nulltriiv on lubatud vahemikus.
(14) Valikuline heitgaasi massivoolu määramiseks.
(15) Valikuline parameeter.
(16) Otsus tehakse, kui seadmed muutuvad kättesaadavaks.
(17) valikuline heitgaasi massivoolu määramiseks
(18) Nõue kehtib ainult kiirussensorile.
(19) Täpsus peab olema 0,02 % näidust, kui seda kasutatakse õhu- ja heitgaasi massivoolukiiruse arvutamiseks kütusevoolust vastavalt 4. liite punktile 10.
(20) Kohaldatakse ainult juhul, kui sõiduki kiirus määratakse ECU abil; Lubatavale tolerantsile vastamiseks on lubatud korrigeerida ECU sõiduki kiirusemõõtmisi valideerimiskatse tulemustega
(21) Näitaja on kohustuslik ainult juhul, kui mõõtmist nõutakse IIIA lisa punktis 2.1.
(22) Vajab kindlaksmääramist.
(23) sõltuvalt kütusest
(24) kui l = 2, kuiv õhk, 273 K, 101,3 kPa
(25) u-väärtused täpsusega 0,2 massiprotsenti järgmise koostise puhul: C = 66 – 76 %; H = 22 – 25 %; N = 0 – 12 %
(26) NMHC leitakse CH2,93 põhjal (THC leidmiseks kasutatakse CH4 jaoks antud koefitsienti u gas)
(27) u-väärtused täpsusega 0,2 massiprotsenti järgmise koostise puhul: C3=70 – 90 %; C4=10 – 30 %
(28) ugas on ühikuta parameeter; u gas-väärtused hõlmavad ühikute teisendamist, et tagada, et konkreetse füüsikalise ühiku abil, nt g/s, saadakse heite hetkeväärtused
(29) Hübriidide puhul teisendatakse kogu energiatarbimine CO2-ks. Teisendamise reegleid tutvustatakse teises etapis.
(30) Hindamiseks on vaja 3sekundilised liikuvad keskmised hiljem liigitada sündmusteks vastavalt teekonna linnasõidu osa kiirustingimustele. Kogu teekonna kohta kasutatakse 3sekundilisi liikuvaid keskmisi sõltumata kiirusest.
(31) Kõige kõrgem arvesse minev ratta võimsusklass on see, mis hõlmab 0,9 × Prated. Siin: 0,9 × 120 = 108.
(32) Kõige kõrgem arvesse minev ratta võimsusklass on see, mis hõlmab 0,9 × Prated. Siin 0,9 × 75 = 67,5.
(33) Väljendavad sõidutingimuste ja väikese võimsuse tingimuste koguväärtust.
(*) NT ümardatakse järgneva suurima täisarvuni.
(34) 1 Saksamaa; 2 Prantsusmaa; 3 Itaalia; 4 Madalmaad; 5 Rootsi; 6 Belgia; 7 Ungari; 8 Tšehhi Vabariik; 9 Hispaania; 11 Ühendkuningriik; 12 Austria; 13 Luksemburg; 17 Soome; 18 Taani; 19 Rumeenia; 20 Poola; 21 Portugal; 23 Kreeka; 24 Iirimaa. 25 Horvaatia; 26 Sloveenia; 27 Slovakkia; 29 Eesti; 32 Läti; 34 Bulgaaria; 36 Leedu; 49 Küpros; 50 Malta.
(35) Teel katsetatud sõiduki mass, sealhulgas juhi ja kõigi PEMSi komponentide mass
(36) Protsent näitab kõrvalekallet sõiduki täismassist.
(37) Koht täiendava teabe andmiseks analüsaatori tootja ja seerianumbri kohta, kui kasutatakse mitut analüsaatorit. Ridade arv on kõigest soovituslik; täidetud aruandlusfailis ei tohi tühje ridasid olla.
(38) Kohustuslik, kui heitgaasi massivoo kiirus määratakse EFM-iga.
(39) Vajaduse korral võib siia lisada täiendavat teavet.
(40) PEMSi valideerimine on valikuline; PEMSi abil mõõdetud kaugusspetsiifilised heited; protsent näitab kõrvalekallet laboratooriumi võrdlusnäitajast.
(41) Testi iseloomustamiseks ja märgistamiseks võib lisada täiendavaid parameetreid kuni reani 195.
(42) Selle veeru võib täitmata jätta, kui parameetri allikas sisaldub veeru 198 märgises.
(43) Alates reast 201 kuni lõpuni tuleb lisada tegelikud väärtused.
(44) Määrata kindlaks vähemalt ühe meetodiga.
(45) Sõiduki ja katsetingimuste iseloomustamiseks võib lisada täiendavaid parameetreid.
(46) Lisaelementide iseloomustamiseks võib lisada täiendavaid parameetreid.
(47) Arvutusseadistuse iseloomustamiseks võib lisada täiendavaid parameetreid kuni reani 95.
(48) Võib lisada täiendavaid parameetreid kuni reani 195.
(49) Võib lisada täiendavaid parameetreid.
(50) Alates reast 501 kuni lõpuni tuleb lisada tegelikud väärtused.
(51) Akna karakteristikute iseloomustamiseks võib lisada täiendavaid parameetreid.
(52) Arvutusseadistuse iseloomustamiseks võib lisada täiendavaid parameetreid kuni reani 95.
(53) Võib lisada täiendavaid parameetreid kuni reani 195.
(54) Võib lisada täiendavaid parameetreid.
(55) Tulemused teatatakse iga võimsusklassi kohta alates võimsusklassist #1 kuni võimsusklassini, mis sisaldab 90 % väärtust Prated.
(56) Alates reast 501 kuni lõpuni tuleb lisada tegelikud väärtused.
(57) Tulemused teatatakse iga võimsusklassi kohta alates võimsusklassist #1 kuni võimsusklassini #5.
(58) Võib lisada täiendavaid parameetreid.