EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62015CN0351
Case C-351/15 P: Appeal brought on 10 July 2015 by the European Commission against the judgment of the General Court (Fourth Chamber) delivered on 29 April 2015 in Case T-470/11 Total and Elf Aquitaine v Commission
Kohtuasi C-351/15 P: Euroopa Komisjoni 10. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas koda) 29. aprilli 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-470/11: Total ja Elf Aquitaine versus komisjon
Kohtuasi C-351/15 P: Euroopa Komisjoni 10. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas koda) 29. aprilli 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-470/11: Total ja Elf Aquitaine versus komisjon
ELT C 294, 7.9.2015, p. 44–45
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
7.9.2015 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
C 294/44 |
Euroopa Komisjoni 10. juulil 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (neljas koda) 29. aprilli 2015. aasta otsuse peale kohtuasjas T-470/11: Total ja Elf Aquitaine versus komisjon
(Kohtuasi C-351/15 P)
(2015/C 294/56)
Kohtumenetluse keel: prantsuse
Pooled
Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: V. Bottka ja F. Dintilhac)
Teised menetlusosalised: Total SA, Elf Aquitaine SA
Apellandi nõuded
— |
tühistada Üldkohtu 29. aprilli 2015. aasta otsus kohtuasjas T-470/11; |
— |
tunnistada Üldkohtule esitatud hagi vastuvõetamatuks; |
— |
mõista kõik käesoleva kohtuastme ja esimese kohtuastme kohtukulud välja vastustajalt. |
Väited ja peamised argumendid
Komisjon esitab apellatsioonkaebuse põhjendamiseks kolm väidet.
Esimese ja teise apellatsioonkaebuse väite kohaselt on hagi vastuvõetamatuse kohta esitatud komisjoni väide edasikaevatud kohtuotsuses ebaõigesti tagasi lükatud. Komisjoni väidab apellatsioonkaebuse esimese väite raames, et Üldkohus rikkus õigusnormi, kui ta leidis, et komisjoni peaarvepidaja 24. juuni ja 8. juuli 2011. aasta kirjad tekitavad siduvaid õiguslikke tagajärgi. Tegelikult kujutavad peaarvepidaja kirjad endast üksnes nõudeid maksta metakrülaatide otsuse täitmiseks vastav summa ja need valmistavad ette nende nõuete võimalikku sundtäitmist tulenevalt Üldkohtu otsusest kohtuasjas T-217/06 (1), milles vähendati Arkemale määratud trahvisummat, samas kui samal päeval tehtud otsuses kohtuasjas T-206/06 (2) (mis Euroopa Kohtu määrusega kohtuasjas C-421/11 P (3) muutmata jäeti) jäeti kostjale määratud trahvisummad muutmata. Peaarvepidaja kirjad ei ole veel sundtäitmine ning nendega ei kinnitata komisjoni lõplikku seisukohta. Lisaks ei tekita peaarvepidaja kirjad siduvaid õiguslikke tagajärgi, mis erineksid metakrülaatide otsuse õiguslikest tagajärgedest; metakrülaatide otsus ei ole pärast kostjate edasikaebamise võimaluste ammendumist enam vaidlustatav. Teine apellatsioonkaebuse väide puudutab asjaolu, et edasikaevatud kohtuotsus ei järgi poolelioleva kohtuasja ega kohtuotsuse seadusjõu põhimõtteid, millest viimane tuleneb Euroopa Kohtu määrusest kohtuasjas C-421/11 P.
Kolmas apellatsioonkaebuse väide, mis puudutab põhjenduste vasturääkivust, on esitatud teise võimalusena juhuks, kui Euroopa Kohus peaks esimese ja teise väite tagasi lükkama. Üldkohus sedastas punktis 113 ebaõigesti, et komisjon oli täielikult täitnud kõik nõuded nii Arkema kui ka solidaarvõlgnike suhtes, kuigi Üldkohus märkis punktis 9 õigesti, et Arkema ei saa lubada komisjonil mitte mingit summat kinni pidada, isegi eeldusel, et tema hagi ühenduse kohtus osutub edukaks. Niisugune põhjenduste vasturääkivus mõjutab Üldkohtu arutluskäiku kohtuasja sisulistes küsimustes ja on piisav alus edasikaevatud kohtuotsuse tühistamiseks.
(1) ECLI:EU:T:2011:251.
(2) ECLI:EU:T:2011:250.
(3) ECLI:EU:C:2012:60.