EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 91999E000324
WRITTEN QUESTION No. 324/99 by Ernesto CACCAVALE Unlawful direct award of bookmaking licences in Italy
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 324/99 af Ernesto CACCAVALE Ulovligt udbud vedrørende private væddemål om hestevæddeløb
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 324/99 af Ernesto CACCAVALE Ulovligt udbud vedrørende private væddemål om hestevæddeløb
EFT C 341 af 29.11.1999, p. 92
(ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT, FI, SV)
SKRIFTLIG FORESPØRGSEL nr. 324/99 af Ernesto CACCAVALE Ulovligt udbud vedrørende private væddemål om hestevæddeløb
EF-Tidende nr. C 341 af 29/11/1999 s. 0092
SKRIFTLIG FORESPOERGSEL E-0324/99 af Ernesto Caccavale (UPE) til Kommissionen (23. februar 1999) Om: Ulovligt udbud vedroerende private vaeddemaal om hestevaeddeloeb I Italien fastsaetter praesidentens dekret nr. 169 af 8. april 1998 om udoevelse af vaeddemaal om hestevaeddeloeb, at det er finansministeriet, som efter aftale med landbrugsministeriet tildeler saadanne tilladelser til fysiske personer eller virksomheder ved udbud i overensstemmelse med EU's regler. Det fastsaettes desuden, at disse ministerier senest den 31. december hvert aar offentliggoer listen over de tilladelser, som vil blive udbudt det kommende aar. Med artikel 25 forlaenges udtrykkeligt de tilladelser, som er tildelt UNIRE (den nationale sammenslutning for forbedring af hesteracer) til afholdelse af vaeddemaal indtil forordningens ikrafttraeden, og forlaengelsen udvides indtil den 31. december 1999, hvis det viser sig at vaere umuligt at gennemfoere udbuddet inden den 31. december 1998. Finansministeriet har endnu ikke offentliggjort listen over tilladelser og heller ikke fastsat udbuddet i medfoer af EU's regler, men fortsaetter med at godkende forlaengelserne. UNIRE har derfor en dominerende stilling paa det nationale marked i henhold til den lov, som giver sammenslutningen eneret til at gennemfoere vaeddeloeb paa heste, hvortil kommer, at der er tale om et offentligt organ, hvis formaal er stoette til virksomheder, som opdraetter heste. Kan Kommissionen paa denne baggrund oplyse: - om der er tale om en tildeling af tjenesteydelser ved udbud, som falder ind under anvendelsesomraadet for direktiv 92/50/EOEF(1), eller en tildeling af tjenesteydelser, som til gengaeld falder ind under de almindelige bestemmelser i EOEF-traktaten - om den mener, at den midlertidige tildeling, saa laenge der ikke er afholdt en udskrivning efter EU's bestemmelser, ikke vil medfoere, at man favoriserer de monopoler, som allerede er aktive paa markedet for hestevaeddeloeb, hvilket er en overtraedelse af EU-bestemmelserne om fri konkurrence - om den agter at gribe ind for at sikre, at der fastsaettes en dato for offentliggoerelsen af en udbudsbekendtgoerelse om oprettelse af nye kontorer for hestevaeddeloeb i henhold til EU's konkurrenceregler og svarende til de betingelser, som gaelder for aktoererne i denne branche? Svar afgivet paa Kommissionens vegne af Mario Monti (19. april 1999) Paa baggrund af det aerede medlems oplysninger er Kommissionen ikke i stand til at fastslaa, hvorvidt tildelingen af aftaler om administrationen af vaeddemaal ved hestevaeddeloeb i henhold til omtalte italienske lovgivning boer betegnes som offentlige tjenesteydelsesaftaler eller koncessionsaftaler i faellesskabslovgivningens forstand, og dermed heller ikke, hvorvidt det er bestemmelserne i direktiv 92/50/EOEF eller de generelle principper i EF-traktaten, der finder anvendelse i dette saerlige tilfaelde. Dette maa afgoeres paa grundlag af en raekke faktorer, bl.a. hvorledes administrationsselskaberne afloennes, saavel som omfanget af den risiko, de paatager sig. Kommissionen anser det derfor for hensigtsmaessigt at indhente disse oplysninger hos de italienske myndigheder og sender dem et brev herom saa hurtigt som muligt. Hvis Kommissionen skulle konstatere, at der er sket en overtraedelse af EF-retten, vil den vurdere, om det er berettiget at indlede en overtraedelsesprocedure i medfoer af EF-traktatens artikel 169. Det aerede medlems andet spoergsmaal kan dog allerede nu besvares. Selv hvis man forestillede sig, at en sammenslutning som UNIRE (den nationale sammenslutning til forbedring af hesteracer) midlertidigt ville vaere den eneste, der havde en koncessionsaftale, ville den omstaendighed i sig selv ikke vaere i modstrid med EF's konkurrencebestemmelser. (1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.