EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0085
Proposal for a COUNCIL RECOMMENDATION on European Tourism Quality Principles
Forslag til RÅDETS HENSTILLING om europæiske turismekvalitetsprincipper
Forslag til RÅDETS HENSTILLING om europæiske turismekvalitetsprincipper
/* COM/2014/085 final - 2014/0043 (NLE) */
Forslag til RÅDETS HENSTILLING om europæiske turismekvalitetsprincipper /* COM/2014/085 final - 2014/0043 (NLE) */
BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET 1.1. Baggrund Turisme udgør den tredjestørste
samfundsøkonomiske aktivitet i EU, hvad angår bidrag til BNP og beskæftigelse,
efter handels- og distributionssektoren og bygge- og anlægssektoren. Turismesektoren
er en af de få økonomiske sektorer, der oplever økonomisk vækst trods
økonomiske og finansielle vanskeligheder, og kan dermed i høj grad bidrage til
"Europa 2020", som er EU's vækststrategi for en intelligent,
bæredygtig og inklusiv EU-økonomi. Med 1,8 mio. virksomheder, først og fremmest
SMV'er, giver denne sektor[1]
beskæftigelse til ca. 3,3 % af EU's arbejdsstyrke (ca. 8 mio. job) og frembringer
ca. 2,9 % af EU's BNP. Hvis man medtager de tilknyttede sektorer[2], er turismens indirekte
bidrag endnu større, idet den skønnes at bidrage til den samlede beskæftigelse
med ca. 8,5 % (ca. 18,8 mio. beskæftigede) og til Den Europæiske Unions BNP med
ca. 7,9 %[3].
Trods øget konkurrence fra andre af verdens regioner er EU fortsat verdens
førende rejsemål med 384,8 mio. besøgende fra hele verden i 2011[4]. Med vedtagelsen af Lissabontraktaten har EU nu
fået kompetence til at supplere medlemsstaternes indsats i turismesektoren,
især ved at fremme EU-virksomhedernes konkurrenceevne inden for denne sektor[5]. Som reaktion på de nye beføjelser, som Kommissionen
har fået tillagt, og som svar på behovet for nye foranstaltninger til
stimulering af EU's vækst vedtog Kommissionen i 2010 en meddelelse om en
ny turismepolitik for Europa[6].
Heri beskrives en række ambitiøse foranstaltninger, der sigter mod a) at
forbedre konkurrenceevnen i den europæiske turismesektor, b) at fremme en
bæredygtig, ansvarlig og kvalitetspræget turisme, c) at styrke bevidstheden om
Europa som et sted for bæredygtige rejsemål af høj kvalitet og d) at udnytte
potentialet for turismeudvikling i EU's politikker og finansielle instrumenter. Foranstaltning 13 i meddelelsen omhandler eksplicit udviklingen af et europæisk mærke
for turismekvalitet "på grundlag af nationale erfaringer for at øge
forbrugernes sikkerhed og tillid til turistproduktet og belønne fagfolk i
turistbranchen, der gør en stor indsats for kvalitetsprægede turistydelser og
kundetilfredshed". Europa-Parlamentet opfordrede i sit svar på denne
meddelelse Kommissionen til "[…] i samarbejde med turismeinteressenterne
at vurdere muligheden for et europæisk mærke for kvalitetsturisme […] med
henblik på at skabe et paraplymærke, der skal være et supplement til de
nationale mærker og anerkendes på frivillig basis ("opt-in")"[7]. I undersøgelsen af konkurrenceevnen i EU's
turismeindustri fra 2009 fremgik det, at selv om det samlede antal
internationale besøgende i Europa stadig stiger, har Europa for nylig tabt
markedsandele til nye destinationer overalt i verden. Desuden har
globaliseringen, internettet og den hurtige ændring af forbrugeradfærden samt
den stigende bekymring over turismeaktiviteters miljøaftryk store konsekvenser
for industrien[8]. På et stadig mere konkurrencepræget marked har kvalitet
fået endnu større betydning for turismevirksomheder, som bliver mere og mere
bevidste om betydningen af kvalitet som kilde til konkurrencemæssige fordele.
Det er derfor afgørende, at turister har adgang til pålidelige, ajourførte,
nøjagtige og relevante oplysninger om en bestemt turisttjenestes kvalitet, der
gør det muligt at skelne mellem konkurrerende produkter og træffe et
kvalificeret valg. Dette kan især få betydning, når det drejer sig om turister
fra et andet EU-land, idet uklarheder kan blive forstærket af, at de relevante
oplysninger ikke findes på et sprog, som forbrugeren forstår. I lyset af den aktuelle økonomiske krise skal EU endvidere
gøre alt for at tiltrække besøgende fra tredjelande. Det er altafgørende, at disse
besøgende kan stole på, at turisttjenester overalt i Europa har en høj kvalitet. De oplysninger, der gives til forbrugerne, om kvaliteten af
turisttjenester er en vigtig faktor for tiltrækningen af tredjelandsbesøgende, som
har et betydeligt og hidtil stort set uudnyttet potentiale til at øge antallet
af turister til EU-destinationer og forbedre EU-turismens konkurrenceevne. I
2011 brugte udenlandske besøgende 330,44 mia. EUR. Ifølge de
seneste skøn vil disse tal stige til op imod 20,4 millioner job og 427,31 mia.
EUR i 2022[9]. Derfor skal det aktuelle initiativ også ses i sammenhæng
med Kommissionens initiativ til branding af Europa i tredjelande[10] og i forbindelse
hermed initiativet "Destination Europe 2020"[11] samt EU's visumpolitik[12], som gør det nemmere
for ikke-EU-borgere at rejse til EU[13].
Det er målet, at Europa skal vedblive med at være verdens førende rejsemål. 1.2 Den
nuværende situation Der findes for øjeblikket ingen specifik lovgivning på
EU-plan, der regulerer de oplysninger, der gives til forbrugerne, om turisttjenesters
kvalitet[14]. Der findes visse informationsværktøjer, f.eks. onlineevaluering
og sammenligningswebsteder, som kan hjælpe forbrugerne i deres beslutningsproces,
forudsat at de oplysninger, der formidles, er gennemsigtige og pålidelige. Visse medlemsstater driver på frivillig basis nationale,
subnationale eller regionale offentlige kvalitetsordninger på deres område. Der
findes også mange forskellige brancheinitiativer på regionalt, nationalt eller
tværnationalt plan, der primært fokuserer på servicekvalitetsaspekter, som er
specifikke for deres respektive turismeundersektorer eller for deres
geografiske område. Markedsanalyser, som er gennemført i forbindelse med analysen
af de politikmuligheder, der ledsager dette forslag[15], bekræfter, at disse
kvalitetsordninger er meget forskellige og derfor meget lidt ensartede, når de
sammenlignes, med hensyn til deres sektormæssige anvendelsesområde, geografiske
dækning, styring, vurderingsmetoder og evalueringskriterier. Der findes mange og forskellige private og offentlige
kvalitetsordninger, hvilket fører til et højst fragmenteret marked med hensyn
til evaluering af turisttjenesters kvalitet. Som en konsekvens af denne fragmentering modtager
grænseoverskridende turister ikke ensartede oplysninger, som gør det let at forstå,
hvad de forskellige kvalitetsordninger står for, og skelne mellem konkurrerende
tjenester. Dette skaber forvirring. Dette begrænser desuden kvalitetsordningernes
evne til på effektiv måde at oplyse forbrugerne om kvalitetsniveauet for de
tilbudte turisttjenester, hvilket svækker forbrugernes mulighed for at træffe
kvalificerede valg, når de rejser til en anden medlemsstat eller rejser til EU
fra tredjelande. Det betyder, at de virksomheder, der investerer i kvalitet,
ikke belønnes (f.eks. ved at være den virksomhed, som turisterne vælger, eller ved
at få et bedre ry). Denne situation afholder industrien, navnlig SMV'er med
begrænsede finansielle ressourcer, fra at foretage sådanne investeringer. Som
følge deraf er EU's turismeindustri udelukket fra at udnytte sine
konkurrencemæssige fordele fuldt ud og udnytte sit økonomiske potentiale ved i
højere grad at synliggøre servicekvaliteten. Det er hidtil ikke lykkes for
turismeinteressenterne at samarbejde på EU-plan om at reducere den manglende
ensartethed i EU mellem eksisterende eller fremtidige kvalitetsordninger, og
der er ikke tegn på, at der vil dukke et privat eller offentligt initiativ op,
der vil kunne rette op på denne situation. Der er derfor
akut behov for foranstaltninger på flere planer for at løse problemet med
fragmenteringen af markedet. Den nuværende fragmentering af
kvalitetsevalueringsordningerne skaber forvirring og påvirker europæisk
turismes konkurrenceevne i negativ retning. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF
INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER 2.1 Høringsproces Efter vedtagelsen af 2010-meddelelsen begyndte
Kommissionen at indsamle oplysninger om de eksisterende kvalitetsordninger med
hjælp fra medlemsstaterne og interessenter fra turismeindustrien. Der blev
afholdt to workshopper i løbet af 2011 med henblik på udveksling af oplysninger
om hidtidige erfaringer og udveksling af idéer om mulige fælles
kvalitetsprincipper for turisttjenester. Kommissionen nedsatte i begyndelsen af
2011 en uformel ekspertgruppe med deltagelse af ledere af eksisterende
offentlige og private kvalitetsordninger og forbrugerrepræsentanter, der skulle
hjælpe med at udvikle et konceptudkast. Langt størstedelen af interessenterne,
der deltog i workshopperne, og den uformelle ekspertgruppe var enige om, at
EU-initiativet skulle følge en bottom-up-strategi, der bygger på og anerkender
nuværende og fremtidige initiativer fra medlemsstaterne og industrien.
Interessenterne var dog ikke enige om, hvad de fælles principper skulle
omfatte. Endvidere var der blandt interessenterne forskellige holdninger til,
om aspekter vedrørende miljømæssig bæredygtighed skulle indgå i principperne. Der blev i september-oktober 2011 gennemført
en målrettet høring af en bredere kreds af interessenter bestående af
europæiske turismeforeninger og -sammenslutninger, relaterede
branchesammenslutninger, forbrugerorganisationer samt medlemsstaternes
myndigheder med det formål at indhente deres synspunkter. Denne høring gav de
samme resultater for så vidt angår interessenternes holdning som de ovenfor
beskrevne indledende workshopper. Medlemsstaterne blev også hørt på de regelmæssige
møder i Kommissionens Rådgivende Udvalg for Turisme, hvor de gav udtryk for
forskellige holdninger. Nogle medlemsstater udtrykte stærk støtte til
initiativet, men var dog imod, at offentlige myndigheder blev pålagt at deltage
i styringen af et sådant EU-initiativ, først og fremmest med den begrundelse,
at det ikke var i overensstemmelse med nærhedsprincippet, at der var
begrænsninger i retsgrundlaget, og at de nationale myndigheder rådede over
begrænsede ressourcer. For at udvide høringen af interessenter og
indsamlingen af ekspertise afholdt Kommissionen en åben konference i januar
2012. Dokumentationen og rapporten fra konferencen kan ses på Kommissionens
websted[16].
Drøftelserne på konferencen afspejlede ingen ændringer i de private og
offentlige interessenters synspunkter og holdninger. Der blev i maj-juli 2012 gennemført en
offentlig høring gennem "Kom til orde i Europa" på webstedet for GD
for Erhvervspolitik på Europahjemmesiden, og der blev sendt e-mails til en bred
vifte af private og offentlige interessenter samt til medlemsstaternes
repræsentanter. Brancheforeninger og -sammenslutninger og offentlige
myndigheder udgjorde 90 % af de mere end 150 respondenter. De resterende
10 % var turismevirksomheder, hvoraf to tredjedele deltager i en kvalitetsordning.
Fagforeninger inden for turisme og repræsentanter for forbrugerne deltog også
aktivt i høringsprocessen. De fleste respondenter var enige i Kommissionens
definition af problemet og i behovet for et initiativ fra EU på dette område.
Resultaterne af de offentlige høringer er offentliggjort på Kommissionens
websted[17]. I forbindelse med analysen af politikmodellerne
blev der gennemført en baggrundsundersøgelse af virksomhedernes erfaringer med
at deltage i en kvalitetsordning, hvor input fra lederne af et repræsentativt
udvalg af de eksisterende kvalitetsordninger og deres medlemsvirksomheder leverede
nyttig viden til analysen af det foreslåede initiativs konsekvenser[18]. 2.2 Analyse
af de politikmodeller Kommissionen har analyseret forskellige politikmodeller,
der kan gøre eksisterende og fremtidige kvalitetsordninger mere ensartede og
dermed forbedre de oplysninger, der gives til forbrugerne. Der blev i alt overvejet syv politikmodeller,
hvoraf fire blev gennemgået i forbindelse med analysen. Det drejede sig om modellen
med videreførelse af den nuværende politik, en model med industridrevene
selvregulerende ordninger og to modeller, der indebærer EU-foranstaltninger. I
forbindelse med sidstnævnte to modeller undersøgte man virkningerne af en mulig
inddragelse af visse principper, f.eks. vedrørende miljømæssig bæredygtighed.
De forventede økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af hver model blev
analyseret på grundlag af deres effektivitet med hensyn til at opfylde
politikmålsætningerne, deres omkostningseffektivitet og deres overensstemmelse
med andre EU-politikker. Der blev ved analysen lagt særlig vægt på, at
turismeindustriens deltagelse i enten den politikmodel, der foreslår
selvregulering, eller i den, der indebærer EU-foranstaltninger, vil være
frivillig. Det blev også grundigt overvejet, hvordan man bevarer det europæiske
turismeudbuds særpræg og mangfoldighed, navnlig i betragtning af de mange
forskellige undersektorer inden for turisme, som europæiske
servicekvalitetsprincipper vil kunne finde anvendelse på. I analysen peges der ikke på en foretrukken politikmodel,
da sammenligningen af modellerne viste samme effektivitet og konsistens, både
hvad angår løsningen, der kun indebærer principper i relation til servicekvalitet,
og løsningen, der indebærer, at forbrugerne også oplyses om andre aspekter som
f.eks. miljømæssig bæredygtighed. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF
FORSLAGET 3.1 Retsgrundlag Forslaget bygger på artikel 195 og 292 i TEUF. 3.2 Nærheds- og
proportionalitetsprincippet I artikel 195 i TEUF fastsættes det, at EU
"supplerer medlemsstaternes indsats i turistsektoren, især ved at fremme
konkurrenceevnen for Unionens virksomheder inden for denne sektor". Den
foreslåede EU-foranstaltning vil i overensstemmelse med nærhedsprincippet være
baseret på frivillighed. Det foreslåede initiativ udelukker ikke eventuelle
eksisterende initiativer, som er iværksat af medlemsstaterne eller industrien. Begrundelsen for et EU-tiltag ligger i
problemets grænseoverskridende karakter. Der er tale om en grænseoverskridende
ramme, hvor turisttjenester leveres i et land, hvor turisten ikke har bopæl,
hvilket begrænser den merværdi, som kvalitetsordninger kan tilbyde
grænseoverskridende rejsende, især hvis disse rejsende kommer fra lande uden
for EU. Den nuværende situation (beskrevet i afsnit
1.2) for evaluering af turisttjenesters kvalitet i Europa bidrager ikke til
lige vilkår i EU-industrien. Kvalitetsevalueringsordninger for turisttjenester
er uensartede på nationalt og regionalt plan, hvilket forvirrer forbrugerne og
skaber hindringer for det indre marked. De enkelte medlemsstater har begrænset styrke
og spillerum til alene at forsøge at gøre kvaliteten af de turisttjenester, der
udbydes i EU, mere ensartet. Medlemsstaterne har indtil nu ikke iværksat nogen
grænseoverskridende koordinering af turismekvalitetsprincipper, og der er ingen
tegn på, at det kommer til at ske i fremtiden. Da der i øjeblikket ikke findes
ret mange offentlige ordninger på nationalt plan, ville et sådant samarbejde
under alle omstændigheder ikke føre til et større grænseoverskridende
samarbejde. Desuden er de enkelte medlemsstater i øjeblikket ikke i stand til
at skabe større sammenhæng mellem private ordninger fra andre
medlemsstater. Derfor er EU-foranstaltninger nødvendige og begrundede. Desuden er foranstaltninger,
som industrien iværksætter, selv på tværnationalt plan, begrænset til en
specifik undersektor (eller eventuelt nogle få forbundne undersektorer), og de
har ikke et ægte horisontalt anvendelsesområde. Dette medfører, at turister
ikke får konsistente oplysninger, og begrænser den informative styrke, som
kvalitetsordninger og deres medlemsvirksomheder har i en grænseoverskridende
kontekst inden for EU og i forhold til rejsende fra tredjelande. Denne
situation forventes ikke at ændre sig, og det er derfor nødvendigt med tiltag
på EU-plan. På grund af foranstaltningens omfang er EU
bedre i stand til at tackle problemerne med sektormæssig og geografisk
opsplitning, som er beskrevet ovenfor. En EU-ramme, som forfølger den almene
interesse, der ligger i at fremme EU's konkurrenceevne på turismeområdet, vil
være mere effektiv, hvad angår grænseoverskridende synlighed og troværdighed.
Dette kan opnås ved at supplere det arbejde, som offentlige og private
turismeaktører allerede har iværksat, og tilskynde til tilvejebringelse af et
gunstigt miljø, som giver dem mulighed for at forene deres bestræbelser.
Europæiske turismekvalitetsprincipper kan bedre fremmes ved hjælp af
EU-foranstaltninger, både i medlemsstaterne og over for rejsende fra tredjelande,
som del af en overordnet europæisk promoveringsstrategi på turismeområdet. Et
klart flertal af interessenterne har bekræftet merværdien af en storstilet
indsats, der koordineres på EU-plan. Endelig er forslaget i
overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Dette initiativ blev
udviklet, således at dets omkostninger begrænses til, hvad der er nødvendigt
for at opnå politikmålene. Anvendelsen af de foreslåede kvalitetsprincipper
kræver først og fremmest organisatoriske ændringer, der indebærer begrænsede
investeringer, hvilket forventes at blive opvejet af de fordele, som følger af
øget forbrugertilfredshed og supplerende EU-foranstaltninger. For at sikre, at
medlemsstaternes kompetence respekteres, anbefales det, at medlemsstaterne
koordinerer, overvåger og fremmer anvendelsen af europæiske turismekvalitetsprincipper
på deres respektive områder i samarbejde med Kommissionen. Med disse
foranstaltninger overholder forslaget på behørig vis nærhedsprincippet. 3.3 Oversigt over forslaget 3.3.1 Genstand
og mål De europæiske turismekvalitetsprincipper, der
er fastlagt i dette forslag, finder anvendelse på turisttjenester, som i
Unionen direkte udbydes til forbrugere, og det anbefales, at de følges af
offentlige og private organisationer, der leverer tjenesteydelser på
turismeområdet. Initiativet sigter mod at
forbedre den information om turisttjenesternes kvalitet, som gives til
forbrugerne, navnlig de forbrugere, der rejser til en anden medlemsstat eller
kommer rejsende fra et tredjeland, således at de kan træffe mere velinformerede
valg. Dette giver til gengæld EU's turismevirksomheder, særlig SMV'er, større
incitament til at investere yderligere i kvalitet. Initiativet sigter mod at
gøre dette ved at sørge for, at kvaliteten af turisttjenester på EU-plan gøres
mere ensartet ved hjælp af en række europæiske principper, som
turismeorganisationer skal følge. Disse principper udspringer af de kriterier,
som interessenter har foreslået og vurderet i den åbne høring. I praksis er det målet, at der på det tidspunkt,
hvor initiativet skal revideres, er et betydeligt antal turismeorganisationer i
EU, der følger de europæiske turismekvalitetsprincipper. Initiativet vil have en merværdi på mange
forskellige områder: a) Turismeorganisationer, der følger disse principper, vil
kunne drage fordel af de foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører for at
fremme og promovere initiativet. Det vil føre til øget synlighed, som vil
forbedre deres evne til at nå ud til forbrugerne og give dem mulighed for at
udvide deres aktiviteter til markeder, som de ellers ikke ville nå ud på,
navnlig i tredjelande. b) For forbrugerne vil merværdien bestå i en garanti
for, at visse europæiske kvalitetsprincipper vil blive fulgt, uanset hvilken
medlemsstat de besøger. Endelig vil understregningen af de europæiske turisttjenesters
høje kvalitet bidrage til den samlede EU-strategi til forbedring af turiststrømmen
af rejsende inden for og til Europa og supplere indsatsen for at lette
visumkravene for turister fra tredjelande og brande Europa som et sted for
bæredygtige rejsemål af høj kvalitet. I sidste ende vil dette bidrage til at
forbedre sektorens konkurrenceevne og styrke dens evne til at skabe økonomisk
vækst og beskæftigelse til gavn for den samlede EU-økonomi. 3.3.2 Anvendelse af de europæiske turismekvalitetsprincipper Sektormæssigt
og geografisk anvendelsesområde For at gøre kvaliteten af turisttjenester i EU
mere ensartet kan der anvendes europæiske turismekvalitetsprincipper, der ikke
er begrænset til visse undersektorer, i alle offentlige eller private
organisationer, som opererer på nationalt, regionalt, lokalt eller
tværnationalt plan, og som udbyder turisttjenester i Unionen til forbrugere. Koordinering, overvågning og fremme I overensstemmelse med nærhedsprincippet vil
medlemsstaterne blive opfordret til at koordinere, overvåge og fremme de
europæiske turismekvalitetsprincipper på deres områder. Det henstilles også til medlemsstaterne, at de
samarbejder med hinanden for så vidt angår tværnationale turismeorganisationer.
De vil også blive opfordret til at samarbejde med Kommissionen inden for
rammerne af Det Rådgivende Udvalg for Turisme for at lette overvågningen og
vurderingen af initiativet, hvilket bl.a. kan foregå ved hjælp af målrettede
undersøgelser blandt medlemsstaterne, repræsentanter for industrien og
forbrugerne. I programmet for virksomheders konkurrenceevne
og SMV'er (Cosme) 2014-2020 er der fastsat et specifikt mål om at forbedre
rammebetingelserne for konkurrenceevne og bæredygtighed for Unionens
virksomheder i turismesektoren. For at styrke bevidstheden om Europa som et
sted for bæredygtige, ansvarlige og kvalitetsprægede rejsemål vil Kommissionen
iværksætte informations-, kommunikations- og promoveringsaktiviteter, herunder
oprettelse af et særligt websted med oplysninger om de europæiske
turismekvalitetsprincipper. Kommissionen vil også fremme udvekslingen af god
praksis og erfaringer. 3.3.3 Evaluering Efter planen skal der foretages en evaluering
af gennemførelsen af denne meddelelse tre år efter offentliggørelsen i Den
Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vil også vurdere, om der er brug for
yderligere foranstaltninger for at fremme en ensartet servicekvalitet på
turismeområdet. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET Der kan forudses passende budgetmidler til
fremme af de europæiske turismekvalitetsprincipper via programmet for
virksomheders konkurrenceevne og SMV'er (COSME)[19]. 2014/0043 (NLE) Forslag til RÅDETS HENSTILLING om europæiske turismekvalitetsprincipper RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 195 og 292, under henvisning til forslag fra
Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) Kommissionen anerkender i sin
meddelelse af 30. juni 2010 "Europa, verdens førende rejsemål – en ny
politisk ramme for turisme i Europa"[20],
at det er nødvendigt at fremme en bæredygtig, ansvarlig og kvalitetspræget
turisme som led i den overordnede målsætning om at fremme Unionen som en række
bæredygtige og kvalitetsprægede rejsemål. (2) Fremme af indkvartering og
campingpladser med høje miljøpræstationer og bedste praksis for miljøledelse i
turismesektoren behandles allerede specifikt på EU-plan gennem anvendelsen af
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010[21] og Europa-Parlamentets
og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009[22]. (3) Der findes allerede mange
forskellige offentlige og private kvalitetsordninger i Unionen, der tager sigte
på at informere forbrugerne om turisttjenesters kvalitet og vejlede fagfolk inden
for turismeerhvervet. Disse ordninger er meget forskellige med hensyn til
anvendelsesområde, styring, metodologi og kriterier. Desuden er deres
anvendelse begrænset til visse undersektorer eller geografiske områder, hvilket
fører til et højst fragmenteret miljø med hensyn til evaluering af kvaliteten
af turisttjenester. (4) På grund af denne
fragmentering og manglen på ensartede vurderingskriterier, som omfatter alle
eksisterende kvalitetsordninger, kan det være svært for forbrugere, der rejser
på tværs af grænserne i Unionen, eller som rejser til Unionen fra tredjelande,
at sammenligne de tjenester, som de forskellige kvalitetsordninger dækker.
Denne manglende ensartethed begrænser forbrugernes mulighed for at træffe
kvalificerede valg. (5) Fordi der ikke findes en ensartet
vurdering, der omfatter alle kvalitetsordninger, har det indtil nu været svært
for turismevirksomheder at opnå synlighed over for forbrugerne og drage fordel
af koordinerede foranstaltninger. Dette gælder især for mikrovirksomheder og
små virksomheder, som ofte ikke råder over de redskaber og ressourcer, der er
nødvendige for at promovere sig selv og de kvalitetstjenester, de udbyder. (6) For at forbedre
turismeindustriens konkurrenceevne er det nødvendigt at gøre Unionens
turismevirksomheder attraktive for tredjelandsstatsborgere. (7) Der bør derfor fastlægges en
række europæiske turismekvalitetsprincipper, som anerkendes af forbrugerne og
industrien. (8) For at sikre, at flest mulige
undersektorer på turismeområdet er omfattet, og samtidig bevare mangfoldigheden
i Unionens turismeudbud bør de europæiske turismekvalitetsprincipper være af
generel karakter, men give en merværdi, som svarer til forbrugernes
forventninger til turisttjenester af en høj kvalitet. (9) For at sikre et
tilfredsstillende udbud af tjenester er det nødvendigt, at de relevante medarbejdere
får en passende uddannelse, så de kan varetage de opgaver, de får pålagt. Af
samme grund bør den uddannelse, som gennemføres, registreres i et uddannelsesregister. (10) For at fremme den løbende
forbedring af kvaliteten af turisttjenester, som opfylder forbrugernes krav, er
det vigtigt at gennemføre forbrugerundersøgelser og sikre, at der følges op på
klager. (11) For at fremme ægtheden og
mangfoldigheden i Unionens turismeudbud er det nødvendigt, at forbrugerne får
ajourførte oplysninger om den lokale kulturarv samt om lokale sædvaner, traditioner,
tjenester og produkter. (12) For at øge bevidstheden om de
europæiske turismekvalitetsprincipper og dermed opnå forbrugernes tillid er det
vigtigt, at turismeorganisationer stiller information og vejledning til
rådighed for forbrugerne om disse principper. (13) For at gøre det lettere at
anvende de europæiske turismekvalitetsprincipper på deres områder og samordne
deres aktioner bør medlemsstaterne koordinere, overvåge og fremme de europæiske
turismekvalitetsprincipper på en gennemsigtig måde. (14) For at sikre, at de europæiske
turismekvalitetsprincipper anvendes på frivillig basis af
turismeorganisationer, der opererer i mere end én medlemsstat (tværnationale
organisationer), er det afgørende, at medlemsstaterne samarbejder med hinanden
med henblik på disse organisationers anvendelse af de europæiske
turismekvalitetsprincipper. (15) For at lette en ensartet
anvendelse af de europæiske turismekvalitetsprincipper og af deres
koordinering, overvågning og fremme i hele Unionen opfordres medlemsstaterne
til at udveksle oplysninger og erfaringer. Kommissionen bør fremme en sådan
udveksling af oplysninger. (16) For at supplere
medlemsstaternes indsats for at fremme turismesektorens konkurrenceevne er det
vigtigt at informere forbrugerne og øge deres kendskab til de europæiske
turismekvalitetsprincipper ved hjælp af passende promoverings- og
informationsforanstaltninger i Unionen, men også ‑ og især ‑ i
tredjelande, med det mål at fremme Unionen som en række bæredygtige og
kvalitetsprægede rejsemål. Endvidere er det for at tilskynde til, at der skabes
et gunstigt miljø for udvikling af turismesektoren, også vigtigt at gøre de
europæiske turismekvalitetsprincipper attraktive for turismeorganisationer. Det
er derfor vigtigt, at medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder herom. (17) For at fremme overvågningen og
vurderingen af anvendelsen af de europæiske turismekvalitetsprincipper er det
vigtigt, at medlemsstaterne informerer Kommissionen om anvendelsen af de
europæiske turismekvalitetsprincipper på deres område, navnlig på møderne i Det
Rådgivende Udvalg for Turisme. (18) For at reagere på de hastigt
ændrede markedsvilkår på turismeområdet og sikre merværdien af de europæiske
turismekvalitetsprincipper på lang sigt bør Kommissionen overvåge deres
anvendelse, og den bør evaluere gennemførelsen af denne henstilling tre år
efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Af samme grund bør
Kommissionen også vurdere, om der er brug for supplerende foranstaltninger for
at sikre, at de målsætninger, der er afspejlet i denne henstilling, opfyldes — VEDTAGET AT HENSTILLE: 1. Genstand og
anvendelsesområde I denne henstilling fastsættes der en række
europæiske turismekvalitetsprincipper (i det følgende benævnt
"principper"), der skal anvendes af turismeorganisationer. 2. Definitioner I denne henstilling forstås ved: a) "turismeorganisation": en
offentlig eller privat organisation, der er etableret i Unionen, og som leverer
tjenesteydelser på turismeområdet på lokalt, regionalt, nationalt og
tværnationalt plan b) "tværnational
turismeorganisation": en turismeorganisation, der gennemfører aktiviteter
på mere end en medlemsstats område eller dele heraf. 3. Europæiske
turismekvalitetsprincipper Hvor det er hensigtsmæssigt i forhold til
størrelsen eller forretningskonceptet, henstilles det til turismeorganisationer
at anvende følgende principper i forbindelse med deres aktiviteter: a) Sørge for uddannelse af medarbejdere,
herunder i) uddannelse af alle medarbejdere, der arbejder
med at levere tjenesteydelser direkte til forbrugerne, for at sikre en
tilfredsstillende varetagelse af de opgaver, der er pålagt dem ii) registrering af den uddannelse, som medarbejderne
har gennemført, i et uddannelsesregister, der er oprettet til dette formål iii) udpegelse af en kvalitetskoordinator for
at sikre en sammenhængende tilgang til kvalitetsstyring af de tjenesteydelser,
der udbydes, og inddragelse af de relevante medarbejdere i kvalitetsprocessen. b) Anvende en forbrugertilfredshedspolitik,
herunder følgende: i) etablering af en mekanisme for
håndtering af forbrugerklager på stedet, hvor tjenesteydelsen leveres, eller via
internettet ii) sikring af, at klager straks besvares iii) gennemførelse af
forbrugertilfredshedsundersøgelser og hensyntagen til resultaterne heraf for at
forbedre tjenesteydelsens kvalitet. c) Have og følge en dokumenteret plan for
rengøring og vedligeholdelse af faciliteter eller udstyr, hvor det er relevant.
d) Stille oplysninger til rådighed for
forbrugere, herunder: i) oplysninger om den lokale kulturarv og
om lokale sædvaner, traditioner, tjenesteydelser og produkter ii) oplysninger om tilgængelighed med hensyn
til de tjenesteydelser, der udbydes iii) oplysninger om bæredygtighedsaspekter
med hensyn til de tjenesteydelser, der udbydes iv) oplysninger om principperne. e) Sikre, at disse oplysninger er korrekte,
pålidelige, tydelige og tilgængelige på mindst de mest relevante fremmedsprog,
hvis det er hensigtsmæssigt i forhold til beliggenhed og forretningskoncept. 4. Medlemsstaternes
aktiviteter 4.1. Medlemsstaterne bør koordinere, overvåge og fremme
anvendelsen af principperne på deres område. Med henblik herpå opfordres
medlemsstaterne til: a) at overvåge turismeorganisationers
anvendelse af de i punkt 3 fastsatte principper b) sammen med de øvrige medlemsstater at
overvåge de aktiviteter, der vedrører principperne og deres anvendelse c) at fremme principperne blandt
turismeorganisationer d) i samarbejde med de øvrige medlemsstater
at sikre, at passende oplysninger og vejledning om principperne stilles til
rådighed for turismeorganisationer e) at samarbejde med hinanden med henblik på
at lette tværnationale turismeorganisationers anvendelse af principperne. 4.2. Det henstilles også, at der
sikres gennemsigtighed i gennemførelsen af medlemsstaternes aktiviteter. 5. Samarbejde mellem
medlemsstaterne og Kommissionen Medlemsstaterne opfordres til at informere
Kommissionen om de i punkt 4 nævnte aktiviteter og til at samarbejde med
Kommissionen dels om deres overvågning og vurdering, dels om deres oplysnings-
og promoveringsinitiativer. 6. Overvågning og
vurdering 6.1. Kommissionen bør vurdere gennemførelsen af denne henstilling
senest [date to be defined 3 years after the publication of the
Recommendation in the Official Journal] 6.2. Kommissionen bør også vurdere, om der
bør foreslås yderligere foranstaltninger til at skabe større ensartethed i
kvaliteten af medlemsstaternes turisttjenester, således som det afspejles i
denne henstilling. 7. Afsluttende
bestemmelser Denne henstilling offentliggøres i Den
Europæiske Unions Tidende. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Rådets vegne Formand [1] Traditionelle udbydere af rejser og turisttjenester
(hoteller, restauranter, rejsebureauer, biludlejningsfirmaer,
charterflyselskaber, turistbusser, krydstogtskibe osv.), som sælger varer og
tjenesteydelser direkte til besøgende. [2] Bl.a. distributionssektoren, bygge- og anlægssektoren,
transportselskaberne i almindelighed (lufttransport, togtransport, søtransport,
busser osv.) og kultursektoren (herunder kulturindustrien og de kreative
industrier). [3] WTTC 2012
http://www.wttc.org/site_media/uploads/downloads/european_union2012.pdf. [4] UNWTO World Tourism Barometer, maj 2012. [5] Artikel 6, litra d), i traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde. Herudover hedder det i artikel 195 i TEUF, at "Med
henblik herpå er målene for Unionens indsats: a) at tilskynde til
tilvejebringelse af et gunstigt klima for udvikling af virksomhederne inden for
denne sektor b) at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne, navnlig ved
udveksling af god praksis. [6] En ny turismepolitik for Europa – verdens førende
rejsemål (KOM(2010) 352 endelig). [7] P7_TA-PROV(2011)0407 –
Europa-Parlamentets beslutning af 27. september 2011 om en ny turismepolitik
for Europa – verdens førende rejsemål. [8] Ecorys (2009), s. 2. [9] http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-1177_da.htm. [10] I KOM(2010) 352 endelig forudses skabelsen af et
"varemærke" for Europa, der vil skulle supplere den
promoveringsindsats, der gøres på nationalt og regionalt plan, og give
europæiske rejsemål mulighed for bedre at skille sig ud fra de øvrige rejsemål
i verden (foranstaltning 18). [11] Gennemføres inden for rammerne af hoc-tilskud i samarbejde
med European Travel Commission med det overordnede mål at definere en branding-
og markedsføringsstrategi for Europa som rejsemål
http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tourism/international/index_en.htm. [12] COM(2012) 649 endelig. [13] Der findes i øjeblikket 42 lande og enheder, hvis borgere
ikke behøver visum for at rejse til EU. Det bør snart være muligt for borgere i
16 lande i Caribien og Stillehavet at rejse ind i Schengenområdet uden visum.
Målet er at gøre det lettere for borgere i disse lande at rejse til
Schengenområdet samt til Cypern, Bulgarien og Rumænien. I Kommissionens forslag
forudsættes det, at visumfritagelsen gøres gensidig ved hjælp af
visumfritagelsesaftaler, som sikrer fuld visumfritagelse for alle EU-borgere,
der ønsker at rejse til disse lande.
http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-1179_da.htm?locale=da. [14] Der findes allerede en generel
EU-forbrugerbeskyttelseslovgivning, f.eks. direktiv 2011/83/EU om
forbrugerrettigheder. [15] "Estimated Impacts of possible Options and Legal
Instruments of the Umbrella European Tourism Quality Label", CEPS,
september 2012, findes online på: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/_getdocument.cfm?doc_id=7655,
i det følgende benævnt CEPS (2012). [16] http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=5642. [17] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tourism/public-consultation-etq/index_en.htm. [18] CEPS (2012). [19] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr.
1287/2013 om et program for virksomheders konkurrenceevne og små og mellemstore
virksomheder (Cosme) (2014-2020) (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 33). [20] KOM(2010) 352 endelig. [21] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010
af 25. november 2009 om EU-miljømærket (EUT L 27 af 30.1.2010, s. 1). [22] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1221/2009 af 25. november 2009 om organisationers frivillige deltagelse i en
fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) og om ophævelse af
forordning (EF) nr. 761/2001 og Kommissionens beslutning 2001/681/EF og
2006/193/EF (EUT L 342 af 22.12.2009, s.
1).