EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0897
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL Evaluation of the European Qualification Framework (EQF) Implementation of the Recommendation of the European Parliament and the Council on the Establishment of the European Qualifications Framework for Lifelong Learning
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Evaluering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF) Gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Evaluering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF) Gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring
/* COM/2013/0897 final - 2013/ () */
RAPPORT FRA KOMMISSIONEN TIL EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET Evaluering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF) Gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om etablering af den europæiske referenceramme for kvalifikationer for livslang læring /* COM/2013/0897 final - 2013/ () */
1. Indledning Den europæiske
referenceramme for kvalifikationer[1] (EQF) fremmer livslang læring og forbedrer mobilitet blandt lærende og
arbejdstagere, beskæftigelsesegnetheden og den sociale integration ved at
oprette en europæisk referenceramme for kvalifikationssystemer. EQF gør det
lettere at sammenligne og anerkende kvalifikationerne af millioner af
kandidater, der hvert år søger yderligere uddannelsesmuligheder eller kommer
ind på arbejdsmarkedet i Europa. Tjekkiet har f.eks. i 2012 udstedt eksamensbeviser
for 900 forskellige erhvervskvalifikationer til næsten 150 000 studerende.
Det Forenede Kongerige udstedte samme år eksamensbeviser for ca. 69 000 forskellige
regulerede kvalifikationer til omkring 16,8 mio. lærende. EQF er en ny tilgang
til europæisk samarbejde omkring kvalifikationer. Det indfører otte
referenceniveauer, der beskrives i form af læringsresultater, der omfatter
kvalifikationer i alle former og på alle niveauer. Denne fokus på
læringsresultater sætter den lærende i centrum, og det er vigtigt, når man
sammenligner og anerkender kvalifikationer fra forskellige lande og forskellige
læringssammenhænge. Kommissionen har
konsekvent understreget betydningen af at støtte sammenligneligheden af
færdigheder og kvalifikationer i EU, særligt i relation til den nuværende høje
arbejdsløshed, da det vil gøre det lettere for lærende og arbejdstagere at
bevæge sig på tværs af lande og erhverv. Muligheden for at lærende og
arbejdstagere kan påvise de færdigheder og kvalifikationer, de har erhvervet sig
i formelle, ikke-formelle eller uformelle læringsmiljøer, er særlig vigtigt
inden for Europa 2020-flagskibsinitiativerne "Unge på vej",
dagsordenen for nye kvalifikationer og job og den digitale dagsorden, samt
beskæftigelsespakken "Et opsving med høj beskæftigelse" og Rådets
henstilling om valideringen af ikke-formel og uformel læring. For at støtte
dette arbejde og sikre, at færdigheder og kvalifikationer let kan anerkendes på
tværs af grænserne, tilkendegav Kommissionen som led i sit initiativ "Nytænkning
på uddannelsesområdet"[2], at den ville
skabe et "europæisk område for færdigheder og kvalifikationer". EQF stimulerer
medlemsstaternes regeringer til lettere og med større gennemsigtighed at
anerkende kvalifikationer: 36 lande deltager frivilligt i EQF (28
EU-medlemsstater, fem kandidatlande og Liechtenstein, Norge og Schweiz). I denne rapport
fremlægges de hidtidige erfaringer med EQF, og de mulige fremtidige
konsekvenser diskuteres. Der ses i rapporten nærmere på, om henstillingen i sin
nuværende form kan klare de nye udfordringer, som følger af hurtige
socioøkonomiske og teknologiske ændringer, og om den fremmer fleksibel læring.
Denne evaluering kommer på et tidspunkt med særlig betydning for bekæmpelsen af
den høje arbejdsløshed og adgang til et stigende antal læringsmuligheder og
kvalifikationer. Udfordringerne omfatter det stigende antal af kvalifikationer,
der tilbydes af private udbydere, kvalifikationer, der er mere internationale,
og fremkomsten for nylig af store åbne onlinekurser (MOOC'er), som har
potentiale til at nå ud til mange studerende. Denne
evaluering vil sammen med Europass-evalueringen, evalueringen af den europæiske
referenceramme for kvalitetssikring af erhvervsuddannelse (EQAVET) og
statusrapporten om kvalitetssikring inden for videregående uddannelser bidrage
til at identificere udfordringer for og mulige forbedringer af det europæiske
område for færdigheder og kvalifikationer. 2. Resultater og virkninger 2.1. EQF's vigtigste elementer Følgende elementer er kernen i EQF: ·
otte europæiske referenceniveauer, der er fastsat i
form af læringsresultater og i stand til at omfatte alle typer og niveauer af
kvalifikationer i hele Europa. EQF-niveauerne 5, 6, 7
og 8 er forenelige med deskriptorerne for korte uddannelsesforløb og de tre
cyklusser inden for referencerammen for kvalifikationer i det europæiske område
for videregående uddannelser (QF-EHEA)[3] ·
tilgang til læringsresultater.
Niveaudeskriptorerne udtrykkes i form af viden, færdigheder og kompetencer, og
er ikke forbundet med læringselementer, som f.eks. indlæringsvarighed eller
sted ·
fælles principper for kvalitetssikring inden for
videregående uddannelse og erhvervsuddannelse i forbindelse med EQF. En EQF-rådgivningsgruppe
blev nedsat, og nationale koordinationspunkter blev oprettet i medlemsstaterne
til at gennemføre EQF. Rådgivningsgruppen sikrer den overordnede
sammenhæng og fremmer gennemsigtigheden i etableringen af henvisninger mellem
kvalifikationssystemerne og EQF. EQF-rådgivningsgruppen har som led i sit
arbejde med at støtte henvisningen af niveauer i 2009 vedtaget ti kriterier og
procedurer for, hvordan nationale kvalifikationsniveauer henviser til EQF[4]. Disse har bidraget til at skabe en fælles fremgangsmåde til at
fremlægge resultaterne af henvisningsprocessen for interessenterne. Alle lande
anvender disse kriterier til at strukturere deres nationale
henvisningsrapporter. Nogle kriterier (især kriterium 3 og 4) kan fortolkes på
forskellige måder, og de skal præciseres yderligere for at sikre den
overordnede sammenhæng i henvisningsprocessen. De nationale
koordinationspunkter støtter og styrer i forening med andre relevante nationale
myndigheder forholdet mellem nationale kvalifikationssystemer og EQF og fremmer
kvaliteten og gennemsigtigheden af dette forhold. 2.2. Hurtigere gennemførelse: Der er brug for at øge
arbejdshastigheden Henstillingen omfatter to målfrister:
2010: Medlemsstaterne bør knytte deres nationale
kvalifikationssystemer til EQF, især gennem tydelige henvisninger fra deres
kvalifikationsniveauer til EQF og om nødvendigt ved at udvikle nationale
referencerammer for kvalifikationer (NQF).
2012: Alle nye kvalifikationsbeviser, diplomer og
Europass-dokumenter, som udstedes af de kompetente myndigheder, skal indeholde
en klar henvisning til det relevante EQF-niveau. Delmålet i 2010 Fire medlemsstater havde henvist til EQF i deres
nationale kvalifikationssystemer inden 2010. Tre af dem havde allerede
nationale kvalifikationsrammer i 2008. Tyve medlemsstater havde fremlagt deres nationale
EQF-henvisningsrapporter inden juni 2013. De øvrige lande (otte medlemsstater,
fire kandidatlande og Norge) forventer at afslutte deres henvisningsarbejde i
2013/2014. Inden udgangen af 2010 || FR, IE, MT, UK 2011 || BE-vl, CZ, DK, EE, LT, LV, NL, PT 2012 || AT, DE, HR, LU 2013 || BG, IT, PL, SI Mangler at foretage henvisninger || Medlemsstater: BE-fr, BE-de, EL, ES, FI, HU, KY, RO, SE, SK Kandidatlande: IS, ME, MK, TK EØS-land: Intet Tabel
1 — Oversigt over gennemførelsen af det første delmål i
EQF-henstillingen, september 2013 Dette viser, at henstillingen skaber reformer —
f.eks. er udviklingen af omfattende nationale kvalifikationsrammer baseret på
læringsresultater — hvilket kræver et betydeligt politisk og teknisk engagement
fra en række forskellige interessenter. En sådan udvikling tager tid.
Forsinkelsen i gennemførelsen bliver derfor tydelig trods det stærkt nationale
engagement i EQF. Alle lande bør afslutte deres henvisningsprocesser ved
udgangen af 2014 for at undgå yderligere forsinkelser og gennemføre
henstillingen endnu hurtigere. Kommissionen vil styrke sin overvågning af EQF's
gennemførelse på nationalt plan, om nødvendigt gennem bilaterale udvekslinger,
for at hjælpe de enkelte lande med at overvinde deres specifikke udfordringer. Det skal bemærkes, at en henvisningsrapport
giver et øjebliksbillede af et lands kvalifikationssystem, mens
henvisningsprocessen er en kontinuerlig proces, hvorved ændringer af
kvalifikationssystemerne overvejes. Derfor bør landene med jævne mellemrum
gennemgå deres henvisningsrapporter og informere rådgivningsgruppen om
ændringer, og om hvordan de besvarede kommentarer fra interessenterne.
Rådgivningsgruppen bør fastsætte kriterier og procedurer til opfølgning af
udviklingen i nationale kvalifikationssystemer og deres indvirkning på
henvisningsprocessen. Delmålet i 2012 Det andet delmål har den
fordel, at EQF forbindes direkte med lærende, arbejdstagere,
uddannelsesinstitutioner og arbejdsgivere. Det er et vigtigt skridt i retning
af at gøre det lettere at sammenligne kvalifikationer på tværs af grænserne at
inkludere EQF-niveauer for kvalifikationer og tillæg. Manglende henvisninger
ledte til betydelige forsinkelser med hensyn til at opfylde dette andet delmål.
Kun et land inkluderede EQF-niveauer i sine Europass-tillæg inden 2012. To
lande inkluderede EQF-niveauer i deres kvalifikationsdatabaser. Tre lande havde
inden september 2013 udstedt kvalifikationsbeviser, der henviste til et
EQF-niveau, og fem lande havde begyndt at inkludere EQF-niveauer i deres
Europass-tillæg. Yderligere seks lande har planlagt at begynde på dette i
2013-2014. || Ved udgangen af 2012 || September 2013 EQF-niveau indeholdt i de nye certifikater og eksamensbeviser || || CZ, DK, LT EQF-niveau inkluderet i Europass-tillæggene— tillægget til eksamensbeviser (ds) og/eller tillægget til erhvervsuddannelsesbeviser (cs) || FR (cs) || CZ (cs), DK (ds), EE (ds), IE (ds) EQF-niveau indgår i nationale kvalifikationsdatabaser || FR, UK || CZ, DK, Tabel 2: Oversigt over gennemførelsen af EQF-henstillingens andet
delmål Det haster nu med at nå det andet delmål.
Inklusion af EQF-niveau og klare beskrivelser af de opnåede læringsresultater
vil give et effektivt værktøj til bedre at oplyse om niveauet og
forskelligartetheden af færdigheder og kvalifikationer. Dette er især vigtigt i
krisetider. Det haster nu med at optrappe arbejdet på det nationale niveau for
at sikre, at mindst en fjerdedel af alle kvalifikationer udstedt i Europa ved
udgangen af 2014 indeholder en henvisning til EQF. Landene nærmer sig det andet delmål på forskellige
måder. De fleste nationale myndigheder overvejer tekniske løsninger, der vil
blive anvendt systematisk på nationalt plan. Andre overlader det til de
kvalifikationsudstedende institutioner at beslutte om og hvordan EQF-niveauer,
skal indgå i certifikater, eksamensbeviser, Europass-tillæg og
kvalifikationsdatabaser. Samlet set er landene enige om, at der er behov for en
fælles EU-strategi for at sikre samme niveau af gennemsigtighed for alle
lærende og arbejdstagere. Rådgivningsgruppen bør udvikle en fælles tilgang. 2.3 Et sammenhængende system Strukturen med otte
niveauer i EQF gælder for nationale kvalifikationssystemer og svarer til
interessenternes behov. De fleste lande har eller er ved at udvikle omfattende
nationale kvalifikationsrammer, som dækker alle kvalifikationstyper og
-niveauer i formelle undervisnings- og uddannelsessystemer. Antallet af
NQF-niveauer afhænger af nationale behov. EQF's overordnede
principper og arkitektur — definitionen af "kvalifikation" og
niveauerne, der bygger på læringsresultater — gør det lettere at sammenligne
kvalifikationer. Nogle få væsentlige spørgsmål bør dog overvejes med henblik på
fremtidige forbedringer:
Mens EQF skal være et
referencepunkt for alle kvalifikationer i Europa, uanset hvilket organ,
der udsteder dem, så er de fleste nationale kvalifikationsrammer begrænset
til kvalifikationer, der udstedes af offentlige uddannelsesinstitutioner.
Kun få nationale kvalifikationsrammer dækker eksamensbeviser udstedt uden
for formelle systemer, f.eks. i den private sektor, som ofte er vigtige på
arbejdsmarkedet. En væsentlig udfordring er at sikre, at alle
kvalifikationer i nationale kvalifikationsrammer er troværdige og opfylder
grundlæggende kvalitetskrav, herunder når de er erhvervet gennem
ikke-formel og uformel læring. Rådgivningsgruppen bør give vejledning om
fælles kriterier, der skal overvejes, for at kvalifikationer kan
inkluderes i nationale kvalifikationsrammer.
Nuværende dele af EQF
kan vise sig ikke at passe til nye udviklinger. Nye former for aktiviteter
såsom kombinerede læringsmetoder anvendes i stigende grad. MOOC'er er en
ny udvikling inden for fjernundervisning, og de gør det muligt at
tilrettelægge læring på tværs af grænser og tidszoner, et hvilket som
helst sted, som er tilsluttet internettet.
Kvalifikationsbeviser
udstedes også af internationale organer og multinationale selskaber i
forskellige lande i og uden for Europa. Nogle lande har inkorporeret dem i
deres nationale kvalifikationsrammer, men ikke altid med det samme EQF-niveau.
Disse spørgsmål kræver, at alle lande har en sammenhængende tilgang til
henvisninger til EQF med henblik på at undgå forvirring hos arbejdsgivere og
kvalifikationsindehavere.
EQF-niveaudeskriptorerne
for "viden" og "færdigheder" svarer til de nationale
deskriptorer. "Kompetence"-deskriptoren er dog mere
problematisk, da deskriptoren opført i bilag II ikke er fuldt ud i
overensstemmelse med definitionen af "kompetence" i bilag I.
"Kompetence"-deskriptoren bør derfor afklares.
De fælles principper for kvalitetssikring
har hjulpet lande under henvisningsprocessen. Selv om de kun skulle
beskæftige sig med kvalifikationer for erhvervs- og videreuddannelse og
videregående uddannelser, er de naturligvis også relevante for andre
kvalifikationer. Deres vejledningspotentiale for alle niveauer og alle
former for kvalifikationer bør tydeliggøres.
Nogle spørgsmål, der er
drøftet mere indgående på europæisk plan, er knyttet til kvalifikationer
på EQF-niveau 2-3, kvalifikationer ved afslutningen af den obligatoriske
skolegang, og på EQF-niveau 3-5, herunder kvalifikationer ved afslutningen
af skoleuddannelsen, der giver adgang til videregående uddannelser og
mesterkvalifikationer.
Ifølge
Lissabonkonventionen om anerkendelse af videregående uddannelser er
kvalifikationer ved afslutningen af skoleuddannelsen, der giver adgang til
videregående uddannelser, stort set ens, og de giver adgang til videregående
uddannelser i og uden for Europa. Når disse kvalifikationer sættes i
forbindelse med forskellige kvalifikationsniveauer antydes det, at der er
forskel på de niveauet af læringsresultater, der er erhvervede, hvilket kan
lede til hindringer med hensyn til mobilitet for unge, der forlader skolen, som
ønsker at få adgang til videregående uddannelse i et andet land. I nogle tilfælde er
der forskel i indhold og kompleksitet for nationale kvalifikationer med det
samme navn eller den samme titel. I andre tilfælde har lande forskellige
fortolkninger af, hvordan læringsresultater bedst passer til et EQF-niveau. Selv om disse forskelle er legitime, vil de ikke blive
forstået af personer, for hvem kvalifikationens betegnelse forbliver den samme,
og kvalifikationen derfor burde være den samme. Udveksling af
oplysninger og udstedning af retningslinjer på europæisk plan bør fortsat sigte
efter at gøre henvisningsbeslutninger forståelige og tillidsvækkende.
EQF's udformning er fuldt ud forenelig med
QF-EHEA. Sammenhæng i gennemførelsen er sikret, navnlig fordi Europarådet
deltager i rådgivningsgruppens og de nationale koordinationspunkters
møder, og Kommissionen deltager i QF-EHEA-møder. Denne sammenhæng har
gjort det muligt for de fleste lande at udføre deres EQF-henvisninger og
QF-EHEA-selvcertificering i én enkelt proces og at fremlægge en enkelt
rapport om begge processers kriterier. Adskillige lande omfattet af
Bolognaprocessen, der ikke deltager i EQF, har også udviklet nationale
kvalifikationsrammer inden for livslang læring baseret på
læringsresultater. Det vil være nyttigt at vurdere landenes synspunkter om
merværdien af to overordnede europæiske referencerammer for kvalifikationer.
2.4 EQF som et centralt redskab til at
anerkende kvalifikationer og sikre gennemsigtighed EQF vedrører alle niveauer og former for
kvalifikationer. Det er fundamentalt for effektiviteten og virkningen af EQF og
andre europæiske politikker og redskaber[5] (såsom QF-EHEA, Europass, ECTS, ECVET, direktiv 2005/36, ESCO og
validering af uformel og ikke-formel læring), der sigter mod at øge
gennemsigtigheden af færdigheder og kvalifikationer såvel som af
referencerammer for kvalitetssikring og kvalitetssikringsprincipper (EQAVET og
europæiske standarder og retningslinjer), at der er sammenhæng mellem dem.
Disse letter alle den frie bevægelighed for personer og fremmer livslang
læring, og flere af dem har den samme tilgang til læringsresultater. EQF og de europæiske systemer for meritoverførsel
og -akkumulering, navnlig ECTS og ECVET, er sammenhængende i deres
grundlæggende principper, men i praksis endnu ikke fuldt ud samordnede, hvad
gennemførelsen angår. ECTS anvendes i omkring 75 % af videregående uddannelsesprogrammer.
Mens de fleste programmer nu beskrives i form af forventede læringsresultater,
består udfordringen i at udvide tilgangen om læringsresultater til
programmernes udformning og vurdering. Den igangværende revidering af
ECTS-vejledningen vil udgøre yderligere vejledning på EU-plan. ECVET er fuldt ud baseret på
læringsresultater, men det er på et tidligere stadium i gennemførelsen. De fælles principper for kvalitetssikring i EQF er
i store træk forenelige med europæiske standarder og retningslinjer (ESG) og
EQAVET. Men principperne for alle tre redskaber henviser til kvalitetssikring
inden for uddannelse i almindelighed, og giver ikke nogen specifik vejledning i
at sikre kvaliteten af tilgangen til læringsresultater, kvalifikationer og
referencerammer for kvalifikationer. De løbende evalueringer af EQF, EQAVET og
revideringen af ESG bør anvendes til at fastslå, om yderligere synergier mellem
europæiske referencerammer for kvalifikationer og kvalitetssikringsordninger
kan opnås. EQF er i overensstemmelse med Lissabonkonventionen
om anerkendelse af videregående uddannelser[6], som fremmer anerkendelsen af kvalifikationer i og adgang til
videregående uddannelser i Europa. I forbindelse med Lissabonkonventionen om
anerkendelse af videregående uddannelser blev der i juni 2013 vedtaget en
subsidiær tekst om brugen af kvalifikationsrammer i anerkendelsen af
udenlandske kvalifikationer. I denne tekst opfordres der til tættere
forbindelser mellem kvalifikationsrammer og anerkendelse af kvalifikationer med
henblik på videreuddannelse. Anerkendelsespraksis på det institutionelle plan
tager imidlertid sjældent hensyn til kvalifikationsrammer og den øgede
gennemsigtighed, som de europæiske rammer giver. Der er mindre sammenhæng med direktivet om
anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer. Direktivet nævner fem niveauer
og inputkriterier som f.eks. kursets varighed som basis for anerkendelse af
kvalifikationer på arbejdsmarkedet, mens EQF har 8 niveauer baseret på
læringsresultater. Dette har ført til usikkerhed blandt interessenterne. Derfor
forudses det, at det nye direktiv[7] vil have synergier med EQF. Det beholder et system med input på fem
niveauer, men gør det muligt at oprette "fælles uddannelsesrammer",
der sætter landene i stand til at nå til enighed om minimumsniveauer for viden,
færdigheder og kompetencer i forbindelse med EQF-niveauerne. På dette grundlag
vil landene være i stand til automatisk at anerkende erhvervsmæssige
kvalifikationer. Der påtænkes en tæt forbindelse med Europass i
henstillingen. Europass-tillæggene bør henvise til det tilsvarende EQF-niveau,
men dette er sjældent tilfældet på grund af den begrænsede gennemførelse af det
andet EQF-delmål. Endelig er der snævre forbindelser mellem
udviklingen af det flersproglige europæiske klassifikationssystem for
færdigheder, kompetencer, kvalifikationer og erhverv (ESCO) og EQF.
Kvalifikationer, som er knyttet til EQF, vil indirekte indgå i ESCO. Dette vil
blive gjort gennem EQF-portalen, som vil knytte forbindelser til nationale
kvalifikationsdatabaser. Internationale kvalifikationer, som ikke er omfattet
af nationale kvalifikationsrammer, vil blive indføjet direkte i ESCO. Tilgangen
med læringsresultater, der anvendes i EQF og ESCO, bør koordineres. 2.5 Forvaltning EQF forvaltes af rådgivningsgruppen og de
nationale koordinationspunkter (afsnit 2.1). Rådgivningsgruppen består af repræsentanter for: ·
36 lande (28 medlemsstater, fem kandidatlande,
Liechtenstein, Norge og Schweiz) ·
europæiske arbejdsmarkedsparter (EFS,
BusinessEurope, UAEPME og CEEP) ·
europæiske paraplyorganisationer, der udsteder
kvalifikationer (Eurochambres, EUCIS-LLL og EUA) og ·
andre interessenter (offentlige
arbejdsformidlinger, European Student Union, Det Europæiske Center for
Frivilligt arbejde og Europæisk Ungdomsforum). Europarådet deltager i rådgivningsgruppen for at
sikre sammenhæng mellem EQF og QF-EHEA. Cedefop og Det Europæiske
Erhvervsuddannelsesinstitut støtter rådgivningsgruppen. Rådgivningsgruppen yder effektiv vejledning til de
nationale henvisningsprocesser og opbygger tillid og forståelse mellem de
deltagende lande. Dets mandat blev udvidet i 2012 til at omfatte overvågning af
gennemførelsen af Rådets henstilling om validering af ikke-formel og uformel
læring[8]. Denne sigter
mod at styrke forbindelserne mellem kvalifikationsrammer og
valideringsordninger, hvilket endnu mangler at blive udviklet i de fleste
lande. Nationale koordinationspunkter er blevet oprettet
i 36 lande. De er i forskellige institutionelle rammer, herunder ministerier,
nationale kontorer, nationale myndigheder på kvalifikationsområdet,
uddannelsesmæssige forskningsinstitutioner og uddannelsesmæssige
informationscentre. Deres effektivitet afhænger i vid udstrækning af, hvor tæt
forbundet de er med medlemsstaternes nationale forvaltning af NQF- og EQF-processen.
Nationale koordinationspunkter fokuserer de fleste af deres aktiviteter på
kommunikation med interessenter, men de finder det vanskeligt at samarbejde med
arbejdsmarkedets parter og mangler ekspertise i at kommunikere med den bredere
offentlighed. Nationale myndigheder bør vurdere, hvordan de nationale
kontaktpunkter kunne kommunikere bedre med en række interessenter og etablere
kommunikationsstrategier. Selv om de nationale koordinationspunkter kun
brugte omkring 75 % af deres til rådighed stående budget inden for de
seneste tre år på grund af indledende organisatoriske problemer og ændringer i
tidsplanerne for henvisningsprocesserne, så blev deres aktiviteter anset for at
være centrale i gennemførelsen af EQF på nationalt plan. EQF-portalen formidler oplysninger om EQF og
resultaterne af den nationale henvisningsproces. Det gør det muligt at
sammenligne de nationale kvalifikationsniveauer til EQF og søge på basis af
kvalifikationer. Sammenlignelighedsfunktionen viser oplysninger for omkring ni
ud af de 20 lande, hvor nationale kvalifikationer henviser til EQF. Søgning på
basis af individuelle kvalifikationer vil først være muligt sent i 2013. Der
ligger en stor udfordring i, at nationale kvalifikationsdatabaser endnu ikke
findes i alle lande, og at de eksisterende ikke dækker alle kvalifikationerne i
de nationale kvalifikationsrammer. Portalen skal have et kritisk flertal af
landene som deltagere, således at dens potentiale kan blive realiseret fuldt
ud. 2.6 Virkning og bæredygtighed Selv om der ikke er nogen statistiske opgørelser
over EQF's indvirkning på livslang læring og mobilitet, og dens gennemførelse
er på et tidligt stadium, er omstillingen til princippet om læringsresultater
et stort fremskridt. Det har banet vejen for mere fleksible læringsforløb og
validering af ikke-formel og uformel læring. EQF har haft en indvirkning ud over de 36
deltagende lande. Flere af EU's partnerskabslande vedtog EQF-koncepter for
deres egne nationale og regionale udviklingsformål, og lande fra andre regioner
i verden søger dialog om EQF. I betragtning af omfanget af den politiske
opbakning til EQF ville det fælles referenceredskab kunne opretholdes uden
europæisk finansiel støtte, men alle interessenter er af den opfattelse, at
stærk koordinering på EU-plan er en forudsætning for sammenhængende og
gennemsigtig gennemførelse. 3. Konklusioner Resultaterne bekræfter, at
EQF generelt er accepteret som et referencepunkt for udvikling af
kvalifikationsrammer, gennemførelse af tilgangen om læringsresultater og øgning
af gennemskueligheden og anerkendelsen af færdigheder og kompetencer. Den kunne
udgøre kernen i et fremtidig europæisk område for færdigheder og
kvalifikationer. Forsinkelser i gennemførelsen har imidlertid skabt en
forståelse for sagens hastende karakter. EU bør gøre det muligt for lærende og
arbejdstagere at gøre deres kvalifikationer mere synlige, uanset hvor de har
erhvervet dem. EU bør gøre EQF fuldt ud operationel hurtigst muligt. Kommissionen foreslår på baggrund af resultaterne
af evalueringen, at man bør overveje følgende foranstaltninger for at øge EQF's
relevans, effektivitet og gennemslagskraft: Fremskynde
EQF-henvisningerne og udvikle nationale kvalifikationsrammer Alle lande bør udvikle
stærke nationale kvalifikationsrammer, der kan forstås og anvendes af
interessenterne. De bør tage udgangspunkt i nationale høringer, der skaber bred
enighed om, hvordan de nationale kvalifikationsniveauer kan forbindes til EQF,
og arbejde hen imod at færdiggøre deres første henvisningsrapport inden 2014. Styrke
kvalifikationsrammernes rolle og virkning på baggrund af læringsresultater på
nationalt og europæisk plan Regeringerne bør forpligte
sig til at anvende princippet om læringsresultater i alle undersystemer inden
for uddannelses- og erhvervsuddannelsessektoren ved at gennemføre omfattende
nationale kvalifikationsrammer, der omfatter kvalifikationer erhvervet både
inden for og uden for de traditionelle formelle uddannelsessystemer. Nationale
kvalifikationsrammer bør integreres i de samlede uddannelses-, videreuddannelses-
og beskæftigelsespolitikker. På europæisk plan bør
"kompetence"-deskriptoren i bilag I og II til henstillingen
præciseres. Fremme
gennemsigtige og sammenhængende henvisninger til EQF under hensyntagen til
kvalifikationssystemers foranderlige karakter Henvisningsprocessen bør ses som en løbende proces og bør
ikke være begrænset til offentliggørelsen af en enkelt rapport.
Rådgivningsgruppen bør give vejledning om kriterium 3 og 4 samt udvikle en
omfattende strategi for opfølgning på fremtidige henvisningsrapporter. Dette
bør omfatte styrket overvågning af, hvordan landene tager hensyn til
rådgivningsgruppens bemærkninger til de nationale henvisningsrapporter og
behandle henvisningsuoverensstemmelser landene imellem. Rådgivningsgruppen bør
også støtte kommunikationen mellem interessenterne om svære
henvisningsspørgsmål. Styrke forbindelsen
mellem europæisk kvalitetssikring og kvalifikationsrammer EQF's
fælles principper for kvalitetssikring, EQAVET og ESG bør gøres mere
sammenhængende og støtte princippet om læringsresultater med henblik på at
udvikle sammenhængende principper for kvalitetssikring for livslang læring. Ud
over øget tillid til kvalifikationer, kvalifikationsrammer og henvisninger til
EQF kan dette også føre til øget tillid og bedre forbindelser mellem
undersystemer inden for uddannelsessektoren. Forbedre
kommunikationen om EQF, i højere grad nå ud til lærende, arbejdstagere og andre
interessenter samt oplyse disse om EQF's fordele Lande bør
efter at have lavet henvisninger for deres kvalifikationer til EQF sikre sig,
at alle nye certifikater, eksamensbeviser og Europass-tillæg indeholder en
henvisning til det relevante EQF-niveau. Landene bør indføre nationale
kvalifikationsdatabaser eller -registre og forbinde disse til EQF-portalen.
EQF-portalen bør knyttes sammen med portalen om europæiske læringsmuligheder
(Ploteus) og ESCO. Kommissionen vil undersøge, hvordan webværktøjer kan bruges
til at tilbyde færdighedsrelaterede tjenesteydelser til lærende, arbejdstagere
og andre interessenter til støtte for mobilitet, livslang læring og
beskæftigelsesegnethed. Gøre bedre brug af EQF i politikker og redskaber for
mobilitet og livslang læring EQF
kan fungere som et knudepunkt, som forbinder andre europæiske politikker og
redskaber såsom meritoverførsel og anerkendelse. Kvalifikationsrammer og
meritoverførselssystemer baseret på læringsresultater fremmer mere fleksible
individuelle læringsforløb i forskellige institutioner, sektorer og lande.
Kommissionen, medlemsstaterne og interessenterne bør styrke og forklare
sammenhængen mellem EQF og de europæiske meritoverførsels- og
meritakkumuleringssystemer. Landene bør i stigende grad bruge EQF som
yderligere en kilde til oplysninger for de kompetente myndigheder, der
undersøger anerkendelsen af kvalifikationer udstedt i andre medlemsstater i
forbindelse med direktivet om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer
og i ET 2020-landene i forbindelse med Lissabonkonventionen om anerkendelse af
videregående uddannelser. Præcisere EQF's rolle i
relation til internationale kvalifikationer og for lande og regioner uden for
Europa EQF
anvendes i stigende grad som et referencepunkt ved sammenligning af
kvalifikationer. Den eksisterende henvisningsproces og dens kriterier bør
sikre, at EQF dækker alle former for kvalifikationer, herunder internationale
kvalifikationer. Det bør undersøges nærmere, hvordan EQF kan støtte
sammenligningen og anerkendelsen af kvalifikationer, der er erhvervet uden for
EU. Udvikle
EQF for at tilpasse den bedre til aktuelle udviklinger inden for e-læring og
internationale kvalifikationer EQF burde dække internationale kvalifikationer og
kvalifikationer, der omfatter moduler gennemført i forskellige lande, eller som
kombinerer læring med personlig kontakt og e-læring. EQF kan kun blive en
ramme, der virkelig omfatter alt, hvis den tilpasses disse nye udviklinger og
fortsat er i stand til at holde trit med ændringer i udbuddet af uddannelser. Gennem "Nytænkning på
uddannelsesområdet" understregedes uddannelses rolle i økonomisk vækst,
konkurrenceevne og beskæftigelse. Et af forslagene i initiativet vedrører
sonderinger af yderligere synergier mellem EU-redskaberne for gennemskuelighed
og anerkendelse af færdigheder og kvalifikationer. Det bør stile mod
etableringen af et europæisk område for færdigheder og kvalifikationer, som
alle frit kan bevæge sig i, og hvor den enkeltes kompetencer og kvalifikationer hurtigt kan anerkendes med henblik på yderligere læring, og hvor arbejdsgiverne
kan forstå dem tilstrækkeligt godt. Kommissionen vil
drøfte konklusionerne i denne rapport med relevante interessenter, herunder
også i den offentlige debat om det europæiske område for færdigheder og
kvalifikationer i løbet af vinteren 2013-2014. Kommissionen kan på baggrund af
denne debats resultater og en konsekvensanalyse overveje at ændre det nuværende
retslige grundlag for EQF — Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 23.
april 2008 (2008/C 111/01). [1] http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/eqf_en.htm. [2] COM(2012) 669 final. [3] http://www.ehea.info/Uploads/qualification/QF-EHEA-May2005.pdf. [4] http://ec.europa.eu/eqf/documentation_da.htm. [5] http://ec.europa.eu/education/lifelong-learning-policy/mobility_en.htm. [6] Europarådets
og UNESCO's konvention ETS 165 om anerkendelse af kvalifikationer i
videregående uddannelser i det europæiske område, 11.4.1997. [7] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011PC0883:DA:NOT.
[8] (http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2012:398:0001:0005:DA:PDF).