This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32021D2207
Council Decision (EU) 2021/2207 of 9 December 2021 authorising the Member States to accept, in the interest of the European Union, the accession of Bolivia to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
Rådets afgørelse (EU) 2021/2207 af 9. december 2021 om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser
Rådets afgørelse (EU) 2021/2207 af 9. december 2021 om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser
ST/11959/2021/INIT
EUT L 446 af 14.12.2021, p. 42–43
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
14.12.2021 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 446/42 |
RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2021/2207
af 9. december 2021
om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 3, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra b),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Unionen har sat sig som et af sine mål at fremme beskyttelse af børns rettigheder, jf. artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union. Foranstaltninger til beskyttelse af børn mod ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse er en væsentlig del af denne politik. |
(2) |
Rådet har vedtaget forordning (EF) nr. 2201/2003 (2) (»Bruxelles IIa-forordningen«), der har til formål at beskytte børn mod skadelige virkninger af ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse og indføre procedurer, der skal sikre, at disse børn hurtigt vender tilbage til deres sædvanlige opholdssted, og at samværsretten og forældremyndigheden beskyttes. |
(3) |
Bruxelles IIa-forordningen supplerer og styrker Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale børnebortførelser (»Haagerkonventionen af 1980«), hvorved der på internationalt niveau indføres et system af forpligtelser og en samarbejdsordning mellem de kontraherende lande og mellem centrale myndigheder og sigtes mod at sikre hurtig tilbagegivelse af ulovligt bortførte eller tilbageholdte børn. |
(4) |
Alle medlemsstaterne er parter i Haagerkonventionen af 1980. |
(5) |
Unionen opfordrer tredjelande til at tiltræde Haagerkonventionen af 1980 og støtter den korrekte gennemførelse af Haagerkonventionen af 1980 ved blandt andet sammen med medlemsstaterne at deltage i de særlige kommissioner, som Haagerkonferencen om International Privatret regelmæssigt organiserer. |
(6) |
Et fælles regelkompleks gældende for medlemsstaterne og tredjelande kunne være den bedste løsning på følsomme sager om international bortførelse af børn. |
(7) |
Haagerkonventionen af 1980 fastsætter, at den finder anvendelse mellem en stat, der tiltræder konventionen, og de kontraherende stater, der har erklæret, at de accepterer tiltrædelsen. |
(8) |
Haagerkonventionen af 1980 tillader ikke, at regionale organisationer for økonomisk integration, som f.eks. Unionen, bliver part i den. Unionen kan derfor ikke tiltræde konventionen og heller ikke deponere en erklæring om accept af en stat, der tiltræder konventionen. |
(9) |
I henhold til Den Europæiske Unions Domstols udtalelse 1/13 (3) falder erklæringer om accept i henhold til Haagerkonventionen af 1980 ind under Unionens eksterne enekompetence. |
(10) |
Bolivia deponerede den 13. juli 2016 sit tiltrædelsesinstrument til Haagerkonventionen af 1980. Haagerkonventionen af 1980 trådte i kraft i Bolivia den 1. oktober 2016. |
(11) |
Det er på baggrund af en vurdering af situationen i Bolivia blevet konkluderet, at medlemsstaterne er rede til i Unionens interesse at acceptere Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980. |
(12) |
Medlemsstaterne bør derfor bemyndiges til i Unionens interesse at deponere deres erklæringer om accept af Bolivias tiltrædelse i overensstemmelse med betingelserne i denne afgørelse. |
(13) |
Irland er bundet af Bruxelles IIa-forordningen og deltager derfor i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse. |
(14) |
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Medlemsstaterne bemyndiges til, i Unionens interesse, at acceptere Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980.
2. Medlemsstaterne deponerer senest den 10. december 2022 en erklæring om accept i Unionens interesse af Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 med følgende ordlyd:
»[Fulde navn på MEDLEMSSTAT] erklærer at acceptere Bolivias tiltrædelse af Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2021/2207«.
3. Medlemsstaterne underretter Rådet og Kommissionen om deponeringen af deres erklæringer om accept af Bolivias tiltrædelse og meddeler Kommissionen disse erklæringers ordlyd senest to måneder efter deponeringen.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3
Denne afgørelse finder anvendelse i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 2021.
På Rådets vegne
A. HOJS
Formand
(1) Udtalelse af 25. november 2021 (endnu ikke offentliggjort i EUT).
(2) Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338 af 23.12.2003, s. 1).
(3) ECLI:EU:C:2014:2303.