EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32015D2071
Council Decision (EU) 2015/2071 of 10 November 2015 authorising Member States to ratify, in the interests of the European Union, the Protocol of 2014 to the Forced Labour Convention, 1930, of the International Labour Organisation as regards Articles 1 to 4 of the Protocol with regard to matters relating to judicial cooperation in criminal matters
Rådets afgørelse (EU) 2015/2071 af 10. november 2015 om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere 2014-protokollen til Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om tvangsarbejde af 1930 med hensyn til artikel 1-4 i protokollen for så vidt angår spørgsmål vedrørende retligt samarbejde i straffesager
Rådets afgørelse (EU) 2015/2071 af 10. november 2015 om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere 2014-protokollen til Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om tvangsarbejde af 1930 med hensyn til artikel 1-4 i protokollen for så vidt angår spørgsmål vedrørende retligt samarbejde i straffesager
EUT L 301 af 18.11.2015, p. 47–48
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
18.11.2015 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 301/47 |
RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/2071
af 10. november 2015
om bemyndigelse af medlemsstaterne til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere 2014-protokollen til Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om tvangsarbejde af 1930 med hensyn til artikel 1-4 i protokollen for så vidt angår spørgsmål vedrørende retligt samarbejde i straffesager
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Unionen er fortaler for at ratificere internationale arbejdskonventioner, der af Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) er klassificeret som ajourførte, som et bidrag til Unionens bestræbelser på at fremme menneskerettigheder og ordentligt arbejde for alle og på at udrydde menneskehandel både i og uden for Unionen. Beskyttelsen af grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen er et vigtigt aspekt af disse bestræbelser. |
(2) |
Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om tvangsarbejde af 1930, som 2014-protokollen supplerer, er en grundlæggende ILO-konvention og har indflydelse på regler, der henviser til grundlæggende arbejdsstandarder. |
(3) |
For så vidt som 2014-protokollen til Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om tvangsarbejde af 1930 (»protokollen«) dækker området beskyttelse af ofre for kriminalitet, der er omfattet af artikel 82, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), har Unionen allerede vedtaget fælles regler, der i vidt omfang dækker dette område, navnlig gennem Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/36/EU (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU (2). Protokollen kan påvirke disse fælles regler. |
(4) |
Artikel 19, stk. 4, i ILO' s statut om vedtagelse og ratificering af konventioner gælder tilsvarende for protokoller, som er bindende internationale aftaler, der skal ratificeres og er knyttet til konventioner. |
(5) |
Unionen kan ikke ratificere protokollen, da kun stater kan være parter i denne. |
(6) |
Medlemsstaterne bør derfor bemyndiges til at ratificere protokollen, idet de handler i fællesskab i Unionens interesse, vedrørende de dele, der falder ind under Unionens kompetence, i overensstemmelse med artikel 82, stk. 2, i TEUF. |
(7) |
Artikel 1-4 i protokollen indeholder forpligtelser vedrørende Unionens lovgivning om beskyttelse af ofre for kriminalitet. Som følge heraf henhører disse bestemmelser under anvendelsesområdet for tredje del, afsnit V, i TEUF, særlig artikel 82, stk. 2. |
(8) |
Artikel 82, stk. 2, i TEUF er den eneste hjemmel, denne afgørelse bør være baseret på. Protokollen, særlig artikel 4, henviser også til opholdsstatus for ofre for tvunget arbejde eller pligtmæssigt arbejde for så vidt, at dette er nødvendigt for at give disse ofre adgang til passende og effektive afhjælpende tiltag. Dette formål, der vedrører artikel 79 i TEUF, er dog blot sekundært, mens formålene vedrørende artikel 82, stk. 2, i TEUF kan bestemmes som det fremherskende formål og element. |
(9) |
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TFEU, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. |
(10) |
Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af direktiv 2011/36/EU og direktiv 2012/29/EU og deltager derfor i vedtagelsen af denne afgørelse. |
(11) |
Medlemsstaterne bør bemyndiges til at ratificere protokollen for så vidt angår anliggender vedrørende retligt samarbejde i straffesager, som indeholdes i protokollens artikel 1-4. De dele af protokollen, der henhører under den kompetence, der er tillagt Unionen, og ikke vedrører retligt samarbejde i straffesager, vil blive gjort til genstand for en afgørelse, der vedtages sideløbende med denne afgørelse — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Medlemsstaterne bemyndiges herved til at ratificere 2014-protokollen til Den Internationale Arbejdsorganisations konvention om tvangsarbejde af 1930, for så vidt angår de dele, der er indeholdt i protokollens artikel 1-4, og som henhører under den kompetence, der er tillagt den Europæiske Union i henhold til artikel 82, stk. 2, i TEUF.
Artikel 2
Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at deponere deres ratifikationsinstrumenter vedrørende protokollen hos generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau hurtigst muligt og helst senest den 31. december 2016.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2015.
På Rådets vegne
P. GRAMEGNA
Formand
(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/36/EU af 5. april 2011 om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor, og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2002/629/RIA (EUT L 101 af 15.4.2011, s. 1).
(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU af 25. oktober 2012 om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 57).