This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Nařízení (ES) č. 1338/2001 – ochrana eura proti padělání
Stanovuje systém umožňující členským státům Evropské unie (EU) sbírat a vyměňovat si mezi sebou, s Evropskou centrální bankou (ECB), Evropskou komisí, Agenturou Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a případně zeměmi mimo EU informace o padělaných bankovkách a mincích.
Oblast působnosti
Nařízení (ES) č. 1339/2001 rozšiřuje oblast působnosti nařízení tak, aby byly zahrnuty i členské státy, které nejsou členy eurozóny.
Hlavní znaky systému na ochranu eura
Členské státy musí Komisi a ECB předložit seznam orgánů, které určily jako příslušné k identifikaci padělků bankovek a mincí.
Komise zřídila skupinu odborníků pro boj proti padělání eura s cílem:
Uplatňuje se ode dne 1. ledna 2002. Od 4. července 2001 se však používá na bankovky a mince, které ještě nebyly vydány, ale které byly určeny k vydání.
Nařízení (ES) č. 1338/2001, zavedené před zavedením eura v roce 2002, se snaží chránit eurobankovky a euromince před paděláním.
Doplňuje sérii již dříve přijatých rozhodnutí o:
Další informace viz:
Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6–10).
Postupné změny nařízení (ES) č. 1338/2001 byly začleněny do původního dokumentu. Toto konsolidované znění má pouze dokumentární hodnotu.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/840 ze dne 20. května 2021, kterým se na období 2021–2027 zavádí program výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání („program Pericles IV“) a kterým se zrušuje nařízení (EU) č. 331/2014 (Úř. věst. L 186, 27.5.2021, s. 1–11).
Rozhodnutí Komise ze dne 12. února 2016 o zřízení skupiny odborníků pro boj proti padělání eura (Úř. věst. C 58, 13.2.2016, s. 5–7).
Dohoda mezi Evropským policejním úřadem (Europol) a Evropskou centrální bankou (ECB) (Úř. věst. C 123, 17.4.2015, s. 1–5).
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/62/EU ze dne 15. května 2014 o trestněprávní ochraně eura a jiných měn proti padělání, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2000/383/SVV (Úř. věst. L 151, 21.5.2014, s. 1–8).
Rozhodnutí Evropské centrální banky 2013/211/EU ze dne 19. dubna 2013 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (přepracované znění) (ECB/2013/10) (Úř. věst. L 118, 30.4.2013, s. 37–42).
Viz konsolidované znění.
Rozhodnutí Evropské centrální banky 2010/597/EU ze dne 16. září 2010 o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu (ECB/2010/14) (Úř. věst. L 267, 9.10.2010, s. 1–20).
Viz konsolidované znění.
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh (Úř. věst. L 339, 22.12.2010, s. 1–5).
Rozhodnutí Rady 2003/861/ES ze dne 8. prosince 2003 o analýze a spolupráci s ohledem na padělané euromince (Úř. věst. L 325, 12.12.2003, s. 44).
Nařízení Rady (ES) č. 1339/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se rozšiřuje působnost nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, na členské státy, které nepřijaly euro jako jednotnou měnu (Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 11).
Viz konsolidované znění.
Rozhodnutí Rady 2001/887/SVV ze dne 6. prosince 2001 o ochraně eura proti padělání (Úř. věst. L 329, 14.12.2001, s. 1–2).
Rozhodnutí Evropské centrální banky 2001/912/ES ze dne 8. listopadu 2001 o některých podmínkách přístupu k systému monitorování padělků (ECB/2001/11) (Úř. věst. L 337, 20.12.2001, s. 49–51).
Poslední aktualizace 15.02.2023