EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62010TN0406
Case T-406/10: Action brought on 15 September 2010 — Emesa-Trefilería and Industrias Galyca v Commission
Věc T-406/10: Žaloba podaná dne 15. září 2010 — Emesa-Trefilería a Industrias Galyca v. Komise
Věc T-406/10: Žaloba podaná dne 15. září 2010 — Emesa-Trefilería a Industrias Galyca v. Komise
Úř. věst. C 301, 6.11.2010, p. 55–55
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
6.11.2010 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 301/55 |
Žaloba podaná dne 15. září 2010 — Emesa-Trefilería a Industrias Galyca v. Komise
(Věc T-406/10)
()
2010/C 301/87
Jednací jazyk: angličtina
Účastnice řízení
Žalobkyně: Emesa-Trefilería, SA (Arteixo, Španělsko) a Industrias Galyca, SA (Viktoria, Španělsko) (zástupci: A. Creus Carreras a A. Valiente Martin, advokáti)
Žalovaná: Evropská komise
Návrhové žádání žalobkyň
— |
Zrušit napadené rozhodnutí v rozsahu, v jakém se týká žalobkyní; |
— |
podpůrně zrušit nebo snížit pokuty uložené žalobkyním; |
— |
uložit Komisi náhradu nákladů řízení. |
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Prostřednictvím žaloby se žalobkyně domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2010) 4387 konečné, ze dne 30. června 2010 ve věci COMP/38.344 — Předpínací ocel, kterým Komise rozhodla, že žalobkyně spolu s dalšími společnostmi porušily článek 101 SFEU a článek 53 EHP, neboť se účastnily pokračující dohody nebo jednání ve vzájemné shodě v odvětví předpínací ocele na celoevropské, anebo národní/regionální úrovni. Dále se domáhají zrušení či snížení uložených pokut.
Na podporu žaloby uplatňují tři žalobní důvody.
Zaprvé tvrdí, že Komise porušila jejich základní právo na nestranný soud stanovené v čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy na ochranu lidských práv a základních svobod („EÚLP“) a článek 47 Listiny základních svobod, neboť pokuta byla uložena správním orgánem, jenž má zároveň pravomoci vyšetřovací a sankční.
Zadruhé tvrdí, že Komise protiprávně odmítla zaručit žalobkyním snížení jejich pokut na základě oznámení o shovívavosti z roku 2002 (1), neboť rozhodnutí se zakládá pouze na důkazech od společnosti Emesa.
Konečně tvrdí, že jim Komise protiprávně odmítla zaručit částečnou ochranu podle bodu 23 oznámení o shovívavosti z roku 2002, ačkoli společnost Emesa poskytla rozhodující důkazy o trvání a závažnosti protiprávního jednání.
(1) Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů, Úř. věst. C 45, s. 3