EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0261
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS on the implementation of the Services Directive. A partnership for new growth in services 2012-2015
SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Sdělení o provádění směrnice o službách – Partnerství pro nový růst ve službách na období 2012–2015
SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Sdělení o provádění směrnice o službách – Partnerství pro nový růst ve službách na období 2012–2015
/* COM/2012/0261 final */
SDĚLENÍ KOMISE EVROPSKÉMU PARLAMENTU, RADĚ, EVROPSKÉMU HOSPODÁŘSKÉMU A SOCIÁLNÍMU VÝBORU A VÝBORU REGIONŮ Sdělení o provádění směrnice o službách – Partnerství pro nový růst ve službách na období 2012–2015 /* COM/2012/0261 final */
I.
Úvod: Zefektivnění služeb pro růst a
zaměstnanost Odvětví služeb je významnou hybnou silou
pro růst v EU, neboť představuje více než 65 % HDP a
zaměstnanosti EU. Směrnice
o službách je na evropské úrovni klíčovým nástrojem pro propagaci
strukturální reformy v odvětví služeb. Vztahuje se na služby, které
představují více než 45 % HDP EU. Provádění uvedené směrnice vedlo k důležitému kroku
vpřed v rámci odstraňování překážek a úsilí o plně
integorvaný vnitřní trh se službami. V celé Evropě se modernizují stovky vnitrostátních zákonů a
odstraňují se tisíce diskriminačních, neopodstatněných nebo
neúměrných požadavků. Nástroje,
které se vytvořily („jednotná kontaktní místa“) na podporu provádění
uvedené směrnice, dnes fungují ve většině členských
států a pomáhají odstraňovat administrativní zátěž v této
oblasti. Graf zobrazuje přínos
jednotlivých odvětví hospodářství EU, na která se vztahuje
směrnice, přibližně 45 % HDP, a těch, na která se
směrnice nevztahuje. Na většinu
odvětví, na která se směrnice nevztahuje, se vztahují zvláštní právní
předpisy pro jednotlivá odvětví (viz příloha 1). Služby obecného
hospodářského zájmu existují v mnoha odvětvích služeb; podrobněji se jim věnuje
sdělení Komise ze dne 20. prosince 2011 „Rámec kvality pro služby obecného
zájmu v Evropě“. Díky opatřením, která členské státy
přijaly s cílem provést směrnici o službách, se mezitím zvýšil HDP EU
o dalších 0,8 %, přičemž největší efekt se projevil v
průběhu 5 - 10 let po provedení[1].
Je však zřejmé, že poskytovatelé služeb neustále čelí překážkám,
když chtějí poskytovat své služby přeshraničně, a na rozdíl
od vnitřního trhu se zbožím spotřebitelé stále nemají snadný
přístup ke službám z celé EU. Hospodářské
analýzy prokázaly, že kdyby členské státy odstranily téměř
všechna přetrvávající omezení, celkový hospodářský zisk by byl více
než trojnásobný v porovnání s dosavadním stavem - přibližně
2,6 % HDP[2]. Hospodářských výhod, které směrnice
o službách nabízí, lze tak využít mnohem více. Členské státy by měly v souladu s výzvami Evropské rady[3]
zajistit, že se uvedená směrnice použije v celém rozsahu. Úplným provedením se významně zlepší
fungování jednotného trhu se službami, a to především
zpřístupněním trhu malým a středním podnikům a
rozšířením nabídky pro spotřebitele. Dalším přínosem bude lepší konkurenceschopnost v EU, růst a
pracovní místa. Toto sdělení
vysvětluje, jak lze těchto cílů dosáhnout, a reaguje na
povinnost Komise předkládat zprávy, která se stanoví v článku 41
uvedené směrnice, na požadavky Evropské rady a Evropského parlamentu
pozorně sledovat vývoj a předkládat zprávy o provádění
směrnice a na iniciativy pro zlepšení a podporu jednotného trhu služeb. Toto sdělení stanoví opatření, která by
členské státy a Komise měly společně zajistit, aby
směrnice měla co největší dopad. Tato opatření se zakládají na podrobných informacích o
provádění směrnice o službách v každém členském státu a
výsledcích kontrol účinnosti uvedených v doprovodných pracovních
dokumentech útvarů Komise[4]. Tato opatření se budou sledovat
prostřednictvím opatření na zlepšení správy jednotného trhu, jež
Komise objasňuje ve sdělení, které bylo přijato
současně s tímto sdělením. Uvedené sledování bude součástí dohledu prováděného v rámci
evropského semestru a v případě potřeby zohledněného v
doporučeních pro jednotlivé země. Dne 30. května 2012[5]
Komise navrhla doporučení pro jednotlivé země o strukturálních
reformách v odvětví služeb pro 12 členských států. II.
Dosažení
plného účinku směrnice o službách Směrnice se vztahuje na širokou škálu
odvětví, od tradičních činností až po služby založené na
znalostech. Vliv směrnice je
rozsáhlý a vztahuje se na malé i velké poskytovatele služeb, včetně
tisíců malých a středních podniků. Komise se zaměří na odvětví
služeb s významným hospodářským vlivem, které mají nadprůměrný
růstový potenciál. – služby pro podniky s podílem 11,7 % HDP, – stavebnictví s podílem 6,3 % HDP, – cestovní ruch s podílem 4,4 % HDP a – maloobchod s podílem 4,2 % HDP. Zajištěním lepšího provádění a
lepšího výkonu v praxi můžeme získat mnohem více, než již bylo dohodnuto. Je to příležitost, kterou si EU nemůže
dovolit ignorovat, pokud chce dosáhnout krátkodobých výsledků v rámci
růstu a pracovních míst. Členské státy a Komise by se měly
soustředit především na zajištění ambicióznějšího a úplného
provedení směrnice o službách s cílem ještě před jejím
rozšířením uplatnit její nevyužitý potenciál. Právní předpisy EU se vztahují na téměř všechny
činnosti obchodních služeb (viz příloha 1). Komise se proto domnívá, že v současnosti není třeba
směrnici měnit. Nejvýznamnější přínos měla
dosud směrnice pro poskytovatele služeb, kteří chtějí začít
podnikat ve svém nebo jiném členském státě. Pro poskytovatele služeb, kteří chtějí poskytovat
přeshraniční služby, jsou však regulační rámce uplatňované
členskými státy stále nepřehledné a poskytovatelé neustále čelí
překážkám. V některých
případech problémy vznikají následkem nejednotného a nesprávného
uplatňování jiných nástrojů EU, například směrnice o
uznávání odborných kvalifikací nebo směrnice o elektronickém obchodu. 1.
Politika „nulové tolerance“ v
případě nesplnění povinnosti Komise bude uplatňovat politiku „nulové
tolerance“ v případě nesplnění jednoznačných povinností
uvedených dále, které se směrnicí udělují členským státům. Směrnice zakazuje mnohé diskriminační a
obzvláště zatěžující požadavky uvedené v článku 14. Členské státy je do velké míry odstranily. Byly však zjištěny diskriminační
požadavky, které je ještě třeba odstranit. Směrnice zavádí specifické závazky s
cílem zjednodušit postupy schvalování: 1) tichý souhlas, tj. pokud správní orgány na žádost neodpoví ve
stanovené nebo prodloužené lhůtě, považuje se za udělený, tento
souhlas se stanoví v čl. 13 odst. 4 a 2) platnost povolení na celém území
státu podle čl. 10 odst. 4. Řada
členských států tyto povinnosti uplatňuje pouze omezeně a s
nepřiměřeným množstvím výjimek. Je naléhavě nutné učinit kroky k provádění těchto
závazků. Článkem 24 směrnice zakazuje
absolutní zákazy obchodních sdělení regulovaných povolání. V deseti členských státech však úplné zákazy
obchodních sdělení stále existují a musí se odstranit. Požadavky týkající se usazování
znemožňují poskytování přeshraničních služeb. Patří k nejvíce omezujícím požadavkům
uvedeným v článku 16 směrnice o službách (ustanovení o volném pohybu
služeb) v odstavci 2 a členské státy je nesmějí poskytovatelům
služeb ukládat. Požadavky založené na
státní příslušnosti nebo místě bydliště, resp. sídle
společnosti, se článkem 14 směrnice o službách také zakazují. Porušování těchto jednoznačných
zákazů v členských státech přetrvává a musí se odstranit[6]. Opatření Členské státy se musí zavázat, že ze svých právních
předpisů přednostně odstraní zbývající případy
nesouladu s jednoznačnými povinnostmi vyplývajícími ze směrnice o
službách, a plně tak sladí své právní předpisy s uvedenou
směrnicí. Komise bude v případě potřeby v řízení pro
nesplnění povinnosti uplatňovat politiku nulové tolerance. 2. Maximalizace hospodářského účinku směrnice o službách Směrnice dává
členským státům v mnoha aspektech jejího provádění volnost. Především v článku 15 směrnice o
službách jsou uvedeny požadavky, jako například právní forma, držení
podílů, množstevní nebo územní omezení a tarify, které si členské
státy mohou zachovat, pokud jsou přiměřené a objektivně
odůvodněné vyšším veřejným zájmem. Členské státy
této volnosti využívají v různé míře. Často si raději volí možnost zachovat status quo, než být
ambicióznější v zpřístupňování svých trhů se službami. I přesto, že tyto požadavky vždy neporušují
směrnici, mohou brzdit hospodářský růst, a proto by je měly
členské státy znovu přehodnotit. To by urychlilo dosažení dalšího růstu, jehož potenciál byl
zjištěn. Členské státy by proto měly
přehodnotit způsob, jakým uplatňují zmíněnou volnost. Měly by prioritně přezkoumat
omezení vztahující se na strukturu společnosti a vlastnictví kapitálu,
které jsou překážkou v rozvoji profesionálních služeb. Dosažený pokrok a probíhající reformy ve více
členských státech dokazují, že méně přísný režim regulace je pro
služby přínosný, aniž by byla ohrožena kvalita nebo oslabena nezávislost
odborníků. Ustanovení o volném pohybu služeb v
článku 16 uvedené směrnice vyžaduje posouzení opodstatněnosti a
přiměřenosti požadavků, které členské státy kladou na
poskytovatele služeb usazeného v jiném členském státě, pokud tito
poskytovatelé poskytují přeshraniční služby na jejich území. Podniky a odborníci, kteří poskytují
přeshraniční služby, stále často neznají předpisy, které se
na ně vztahují. Někdy
dokonce musí dodržet kromě povinností stanovených právními předpisy
svého členského státu téměř všechny zákony členského státu,
ve kterém poskytují služby. Vnitrostátní
právní předpisy, jimiž se provádějí ustanovení směrnice o
službách týkající se přeshraničního poskytování služeb, se musí
zlepšit, aby se zajistila právní jistota a odstranila dvojnásobná
regulační zátěž. Především pojistné závazky mohou
poskytovatelům služeb způsobovat potíže. Existují pro mnoho činností s cílem chránit příjemce služeb. Některé požadavky zdvojují požadavky, které
poskytovatelé již splnili v členském státě, ve kterém jsou usazeni, a
tím se společnostem navyšují náklady. Najít pojistitele pro činnosti v rámci přeshraničních
služeb v členském státě usazení nebo v členském státě, ve
kterém se přeshraniční služby poskytují, může být velmi složité,
především v odvětvích stavebnictví a cestovního ruchu. Opatření Komise ve spolupráci s členskými státy v
roce 2012 zahájí proces vzájemného hodnocení a výměny
osvědčených postupů zaměřených na požadavky omezující
strukturu společnosti a vlastnictví kapitálu i na ustanovení o volném
pohybu služeb. V této
souvislosti by členské státy měly provést podrobný přezkum svých
právních předpisů. Výsledky
budou vyhodnoceny do poloviny roku 2013. Členské státy musí zrušit veškerá omezení a
oprávnění, která nejsou opodstatněná na základě uvedené
směrnice a měly by především prozkoumat potřebu a
přiměřenost požadavků, které se kladou na poskytovatele
služeb. V případě
všech omezení, která jsou odůvodněna na základě uvedené
směrnice, by měly posoudit ekonomický přínos jejich zrušení a
podniknout potřebné kroky. Komise vypracuje doporučení pro jednotlivé
země o prioritních opatřeních v rámci evropského semestru pro rok
2013. Podle dosažených
výsledků Komise v případě potřeby zváží návrh dalších
právních předpisů pro konkrétní případy. Členské státy by měly zvýšit úsilí s
cílem podpořit používání systému pro výměnu informací o vnitřním
trhu (IMI). Komise bude
pozorně sledovat toto úsilí a pomáhat členským státům dosáhnout
tohoto cíle. Komise podpoří vypracování opatření v odvětví
pojišťovnictví s cílem poskytnout poskytovatelům služeb
příslušné pojištění i v případě, že poskytují služby v
jiných členských státech. Zejména pojišťovny, které působí ve více členských
státech a poskytují pojištění pro poskytování služeb, by měly
pojistit poskytovatele služeb, kteří v těchto členských státech
poskytují přeshraniční služby. Do konce roku 2013 posoudí Komise pokrok dosažený
v odvětví pojišťovnictví. V závislosti na míře pokroku zváží Komise alternativní
řešení, včetně návrhu právních předpisů. 3. Odborné služby: modernizace regulačního rámce Existuje přibližně 800 kategorií
regulovaných povolání. V
členských státech byla zjištěna nejednost v regulaci odborných
služeb. Následky těchto
rozdílů zhoršuje i zdlouhavý proces uznávání kvalifikací. Evropská rada zdůrazňuje význam pokroku
v rámci podpory vzájemného uznávání odborných kvalifikací, snížení počtu
regulovaných povolání a odstranění neodůvodněných
regulačních překážek[7]. Nedávno navržená modernizace směrnice o
odborných kvalifikacích se touto problematikou zabývá. S cílem zajistit co nejrychlejší pokrok zaslala Komise osmi
členským státům jednotlivá doporučení k této problematice[8],
která se přezkoumají v rámci provádění evropského semestru pro rok
2013. V souvislosti s poskytováním přeshraničních
služeb návrh revidované směrnice stanoví, že členské státy budou
muset jasně vymezit a zdůvodnit ty případy, kdy chtějí
využít výjimečné možnosti prověřit kvalifikaci poskytovatele
služeb ještě předtím, než dostanou povolení nabízet služby. Členské státy budou muset rovněž
zajistit, aby roční prohlášení, které budou muset poskytovatelé služeb
případně vyhotovit, platilo na celém území daného členského
státu. Toto opatření sníží
administrativní zátěž a odstraní nejistotu pro odborníky. Transparentnost a navržené mechanismy vzájemného
hodnocení přispějí k odstranění potíží způsobených rozdíly
v oblasti regulovaných povolání. Členské
státy by měly na národní úrovni prozkoumat požadavky na kvalifikaci
stanovené pro regulovaná povolání a rozsah vyhrazených činností. Po přijetí návrhu má Komise v úmyslu v
roce 2013 předložit sdělení. Sdělení zmapuje pokrok, jehož bylo dosaženo za pomoci
doporučení pro jednotlivé země, a další vývoj v členských
státech, pokud jde o regulaci povolání. Opatření Evropský parlament a Rada by měly do konce roku 2012 přijmout
návrh modernizované směrnice o odborných kvalifikacích, který si v
říjnu 2011 vyžádala Evropská rada. Komise: – bude v rámci evropského semestru pro rok 2013 pomáhat členským
státům s prováděním doporučení pro jednotlivé země
týkajících se odborných služeb a v rámci tohoto úsilí ve spolupráci s
členskými státy zahájí jejich provádění v roce 2012, aby se co
nejrychleji dosáhlo pokroku, – po přijetí revidované směrnice předloží v roce 2013
sdělení, aby se vyhodnotil pokrok dosažený v členských státech a aby
se umožnilo vzájemné hodnocení regulovaných povolání, která stanoví
směrnice. 4. Zajištění funkčnosti směrnice o službách pro
spotřebitele Usnadnění poskytování
přeshraničních služeb není pro vytvoření skutečného
jednotného trhu služeb dostatečné. Je rovněž důležité zajistit, aby příjemci služeb mohli
naplno využívat možnosti, které jim jednotný trh nabízí. S cílem podpořit práva
spotřebitelů a posílit jejich důvěru ve vnitřní trh
zavazuje směrnice o službách členské státy k tomu, aby odstranily
regulační překážky příjemců služeb, kteří chtějí
koupit služby poskytované poskytovateli usazenými v jiných členských
státech. Uvedená směrnice
rovněž zajišťuje, aby se spotřebitelé při nákupu služeb z
jiných členských států mohli rozhodnout na základě povinnosti
poskytovat informace, které se vztahují na poskytovatele a orgány
členských států (například vytvořením takzvaných
orgánů v rámci článku 21, které spotřebitelům poskytují
pomoc). Cílem směrnice je
rovněž odstranit postupy uplatňované poskytovateli služeb, které
neopodstatněně brání spotřebitelům z jiných členských
států v přístupu k jejich službám. V tomto ohledu je ustanovení o „nediskriminaci“ hlavním krokem v rámci
zabezpečení nerušeného přístupu k jednotnému trhu pro
spotřebitele. Článkem 20 uvedené směrnice se
zakazuje diskriminace příjemců služeb na základě národnosti nebo
země původu. Uvedený zákaz
se vztahuje na odmítnutí dodávek nebo nabídky podléhající horším podmínkám,
které nelze objektivně odůvodnit. Pokud se článek 20 v členských státech plně provede,
podobné situace by už neměly vznikat. Ustanovení o nediskriminaci vyžaduje
posuzování jednotlivých případů[9].
Zvláštní pozornost by se měla věnovat případům, kdy se
spotřebitelům při platbě převodem nebo přímým
inkasem v eurech za služby poskytované v jiném členském státě
účtují vyšší poplatky než za tuzemský převod. Poskytovatel v zásadě nemůže spotřebiteli odmítnout
dodat služby s odůvodněním, že není fyzicky možné dodat zboží do
jiného členského státu. Poskytovatelé
služeb by také neměli spoléhat jen na geografické faktory, jež
zdůvodňují postupy, které uměle rozdělují trhy v rámci
jednotného trhu EU na úkor spotřebitelů. Pokud se překážky v poskytování
přeshraničních služeb neodstraní, připravuje se několik
iniciativ na úrovni EU zaměřených na jejich odstranění a
zlepšení fungování jednotného trhu. Tyto
iniciativy zahrnují dokončení jednotné oblasti pro platby v eurech, návrh
Evropské komise o fakultativním evropském kupním právu, provádění směrnice
o právech spotřebitelů, návrh vytvoření jednotných kontaktních
míst na zpracování DPH, návrhy zřídit orgány pro alternativní řešení
sporů spotřebitelů a celoevropskou elektronickou platformu pro
stížnosti týkající se přeshraničních činností a
připravované iniciativy v oblasti kolektivní správy autorských práv a
kopií pro soukromé použití a odvodů z reprografie.
Opatření Členské státy musí prioritně
uplatňovat vnitrostátní ustanovení, jimiž se provádějí ustanovení o
„nediskriminaci“. Komise se
bude společně s vnitrostátními orgány a příslušnými donucovacími
orgány zabývat stížnostmi o dikriminačním zacházení, aby se zajistilo, že
spotřebitelé mohou plně využívat výhod jednotného trhu. Do poloviny roku 2013 navrhne Komise
cílená opatření pro sledování provádění a přijetí opravných
donucovacích opatření pro případy, kdy se odhalí nedostatky. Komise předložila první vysvětlení
týkající se ustanovení o „nediskriminaci“ a bude pozorně sledovat jeho
provádění. Dodatečné
zvláštní pokyny budou vydány koncem roku 2013 na základě dalších
zkušeností s prováděním tohoto ustanovení na vnitrostátní úrovni. V těchto pokynech se zohlední vývoj
právního prostředí, který odstraňuje přetrvávající překážky
pro společnosti, jež nabízejí přeshraniční služby. Komise okamžitě zahájí spolupráci se
společnostmi, například prostřednictvím zastupitelských
organizací a obchodních komor, s cílem zvýšit transparentnost a zajistit, aby
spotřebitelé mohli obchodovat napříč hranicemi v rámci
jednotného trhu. Komise bude
podporovat poskytovatele v konkrétních odvětvích, kteří při
dobrovolném vytváření svých vlastních zásad kvality vytvořili zásady
kvality, které zahrnují závazky týkající se přeshraničních podmínek
přístupu ke službám. Dosažený
pokrok vyhodnotí Komise do poloviny roku 2013. Komise bude v rámci informační kampaně,
která se bude realizovat v roce 2013 u příležitosti Evropského roku
občanů, v úzké spolupráci s členskými státy informovat
spotřebitele o jejich právech na jednotném trhu vyplývajících ze
směrnice o službách. 5. Snaha, aby pravidla jednotného trhu fungovala praxi Směrnice neexistuje izolovaně. Její plné účinnosti lze dosáhnout jen
při jednotném používání spolu s jinými směrnicemi týkajícími se
jednotného trhu. To je obzvláště
důležité v případě směrnice o odborných kvalifikacích a
směrnice o elektronickém obchodu. Postupy uznávání odborných kvalifikací jsou v
mnoha členských státech zdlouhavé a těžkopádné. Přeshraniční služby se stále
častěji poskytují elektronicky. Navzdory zjednodušení, kterého se dosáhlo směrnicí o službách a
směrnicí o elektronickém obchodu, neustále existují překážky. Opatření Členské státy se musí zavázat, že
vytvoří právní předpisy a postupy, které jsou plně v souladu se
směrnicemi o odborných kvalifikacích a elektronickém obchodu. Vnitrostátní právní předpisy musí
plně zohledňovat kombinované účinky těchto směrnic. Nezbytné úpravy musí být provedeny co
nejrychleji. Komise bude důsledně prosazovat uvedené
směrnice a zvláště přihlížet k jejich kombinovanému
uplatňování s cílem zajistit pozitivní výsledky v praxi, pokud jde o
poskytovatele služeb. Komise v případě potřeby využije řízení pro
nesplnění povinnosti. 6. Specifické potřeby v jednotlivých odvětvích Kontrolou užitkovosti[10] se zjistilo, že je třeba
čelit mnoha překážkám růstu v konkrétních odvětvích. 6.1 Specializované služby: uplatňování vzájemného uznávání Přeshraniční služby mohou podléhat
požadavkům plynoucín z provádění specifických pravidel pro jednotlivá
odvětví EU, která vyžadují povolení od odborníků pro činnosti,
při nichž se využívá fluorovaných skleníkových plynů v chladicích
systémech, energetické účinnosti budov nebo nakládání s odpady a jejich
přepravu. Pokud tito odborníci
podléhají systému akreditace, usnadňuje nařízení (ES) č.
765/2008 vzájemné uznávání osvědčení o akreditaci. Měla by být zajištěna jeho plná
účinnost. Pokud právní předpisy EU pro specifická
odvětví stanoví povolení nebo akreditační systémy na vnitrostátní
úrovni, měly by zajistit, aby oprávnění nebo akreditovaní
poskytovatelé služeb mohli vykonávat své činnosti v jiných členských
státech na základě povolení nebo akreditace získané v jejich domovském
členském státě. Opatření Komise se bude snažit zajistit větší
využívání ustanovení o vzájemném uznávání v budoucích návrzích odvětvových
právních předpisů stanovením povolovacích režimů pro odborníky
poskytující specializované služby. Při uplatňování stávajících
odvětvových právních předpisů musí členské státy plně
uplatňovat článek 56 SFEU a právní předpisy EU, které
usnadňují poskytování služeb odborníky z jiných členských států,
jako je směrnice o odborných kvalifikacích, pokud je toto povolání
regulováno, nebo případně nařízení č. 765/2008 o
akreditaci. Členské státy
by měly využívat systém IMI, aby se snáze ověřovalo dodržování
požadavků v jiných členských státech. Technické normy by měly být dále upraveny,
zejména prostřednictvím mechanismů pro normalizaci (CEN), v
oblastech, v nichž existují značné rozdíly v provádění právních
předpisů EU na vnitrostátní úrovni, jak je tomu v případě
certifikace energetické náročnosti budov. 6.2 Právní předpisy v oblasti ochrany spotřebitele V oblasti ochrany spotřebitele se
značná část acquis zakládá na minimální harmonizaci. V oblastech, v nichž se uplatňuje minimální
harmonizace, členské státy velice často překročily pravidla
pro minimální harmonizaci. Uvedená
skutečnost vyúsťuje v situaci, kdy poskytovatelé služeb mohou
čelit nesourodým požadavkům závisejícím na tom, kde chtějí
poskytovat své služby, což může vést k narušení jednotného trhu. Komise může této situaci čelit
dvěma způsoby: prostřednictvím
další nebo dokonce úplné harmonizace, jako nedávno v případě
směrnice o právech spotřebitelů a v souladu s návrhem ze dne 7.
ledna 2012 v obecném nařízení o ochraně údajů, nebo fakultativní harmonizací v souladu s návrhem
z října 2011 ve fakultativní společné evropské právní úpravě
prodeje. Oba způsoby jsou
komplementární a měly by se uplatňovat podle stavu daného acquis,
nezbytnosti dodržet zásadu subsidiarity a příslušných veřejných
zájmů, jakož i nezbytnosti zajistit vysokou úroveň ochrany
spotřebitele, a to především v případě elektronických
služeb. Opatření Komise se zaměří na urychlení
legislativních postupů u opatření, jež se týkají
spotřebitelů a která mají klíčový význam pro jednotný trh se
službami. Komise bude při návrzích nových právních
předpisů usilovat o případné zajištění vyšší úrovně
harmonizace v budoucích právních předpisech EU týkajících se ochrany
spotřebitele. Evropský
parlament a Rada by měly spojit své úsilí, aby bylo tohoto cíle dosaženo a
jednotný trh byl zcela účinný. Pokud jde zejména o odvětví cestovního
ruchu, navrhne Komise – jak bylo uvedeno v programu pro spotřebitele[11] – nejpozději
počátkem roku 2013 aktualizovanou směrnici o souborných službách pro
cesty, která bude usilovat o další harmonizaci vnitrostátních právních
předpisů, zejména v oblasti internetových nabídek. V případech, kdy se uplatňuje minimální
harmonizace právních předpisů v oblasti ochrany spotřebitele,
bude Komise spolupracovat s vnitrostátními donucovacími orgány s cílem zajistit
správné uplatňování spotřebitelského acquis v celé EU soudržným a
zahrnujícím způsobem, přičemž se řádně zohlední nároky
a pravidla jednotného trhu. 6.3 Maloobchodní služby a služby poskytované podnikům: konkrétní iniciativy Výkon odvětví maloobchodu je ztížen
řadou problémů, z nichž mnohé byly zjištěny ve zprávě o
dohledu nad obchodním a distribučním trhem[12] a Evropským parlamentem[13]. Vzhledem k hospodářskému významu tohoto odvětví Komise
připravuje evropský akční plán pro maloobchod s cílem vytvořit
pro nadcházející období strategii EU pro odvětví maloobchodu. Služby pro podniky se považují za odvětví
služeb, ve kterém by se úroveň produktivity mohla značně zvýšit. Jak Komise oznámila v Aktu o jednotném trhu a ve
sdělení nazvaném „Průmyslová politika pro éru globalizace“,
zřizuje nyní skupinu na vysoké úrovni zabývající se službami
podnikům, aby zjistila nedostatky v tomto konkrétním odvětví. Tato skupina se soustředí na čtyři
specifická odvětví obchodních služeb: i) marketing a reklama; ii)
správa zařízení iii) technické a
inženýrské služby; a iv) design. Zvláštní důraz bude kladen na propojení mezi
službami EU pro podniky a výrobou, jakož i na vypracování dobrovolných
evropských norem, které budou moci zlepšit kvalitu služeb a srovnatelnost
služeb poskytovaných poskytovateli služeb v různých členských
státech. Opatření V roce 2012 Komise přijme evropský
akční plán pro maloobchod, který stanoví strategii EU pro toto
odvětví. Komise vytvoří skupinu na vysoké úrovni pro
služby určené pro podniky, která přezkoumá nedostatky tohoto
konkrétního odvětví do podzimu roku 2012. 7. Druhá generace jednotných kontaktních míst Cílem jednotných kontaktních míst je usnadnit
život poskytovatelům služeb tím, že prostřednictvím jednoho rozhraní
budou mít přístup k veškerým nezbytným informacím a umožní se jim, aby
příslušné administrativní postupy vyřídili on-line. Uživatelům rovněž usnadňují
kvalifikovaně se o koupi služeb rozhodnout. Jednotná kontaktní místa jim nabízejí podstatné informace, např.
kontaktní údaje příslušných orgánů a opravné prostředky, které
jsou v případě sporu obecně dostupné. Existují však velké rozdíly v praktické
použitelnosti informací poskytovaných jednotnými kontaktními místy ohledně
pravidel pro hlavní odvětví služeb. Mnoho jednotných kontaktních míst poskytuje
informace nejméně v jednom cizím jazyce, což je pro poskytovatele služeb
významný přínos. Avšak mnoho
správních postupů dosud není přístupných on-line a jsou-li k
dispozici na vnitrostátní úrovni, často jsou nepřístupné pro
uživatele ze zahraničí. Je důležité, aby se tyto nedostatky
odstranily a aby jednotná kontaktní místa fungovala ku prospěchu
uživatelů. To znamená, že
členské státy stále musí překonat velké problémy, pokud jde o další
zjednodušení a racionalizaci postupů, větší integraci logistických
administrativních služeb a nezbytné technické úpravy, zejména s cílem zajistit
přeshraniční přístup. Je
také důležité podniky uvědomit o existenci jednotných kontaktních
míst a o jejich užitečnosti. Opatření Členské státy musí co nejrychleji uvést svá
jednotná kontaktní místa plně do souladu s požadavky směrnice o
službách. Do konce roku 2014 by členské státy s pomocí
Komise měly vyvinout druhou generaci jednotných kontaktních míst, která by
měla být 1) nápomocna při všech postupech v průběhu
obchodního cyklu, 2) vícejazyčná a 3) uživatelsky vstřícnější. Komise s členskými státy dohodne
kritéria pro druhou generaci jednotných kontaktních míst ve formě „Charty
jednotných kontaktních míst“. Komise zahájí komunikační kampaň o
jednotných kontaktních místech v roce 2013, s členskými státy bude
koordinovat zlepšení přítomnosti jednotných kontaktních míst na internetu
a bude spolupracovat s obchodními organizacemi na tom, aby podniky více
uvědomovaly o jednotných kontaktních místech a dále podporovaly jejich využívání. III.
Závěr Služby jsou významnou hnací silou evropského
hospodářství. Integrovanější
a lépe fungující jednotný trh se službami může zásadně
přispět k hospodářskému oživení EU. Všechny členské státy vyvinuly
značné úsilí s cílem provést směrnici o službách. Odstranily množství neodůvodněných
překážek a modernizovaly svůj regulační rámec pro služby, což hospodářství EU podnítí k růstu. Růst a tvorbu pracovních míst v
odvětví služeb však i nadále zatěžuje mnoho překážek. Vyššího růstu lze dosáhnout, pokud se nyní
přijmou opatření, díky nimž se uplatní veškerý potenciál
směrnice o službách. V souladu se sdělením o lepším
řízení jednotného trhu bychom měli usilovat o to, aby stávající
systém lépe fungoval. Toto
sdělení navrhuje způsoby, jak co nejvíce využít hospodářského
dopadu směrnice o službách, zejména v odvětví služeb značného
hospodářského významu. –
Pokud jde o provádění směrnice o
službách, měly by členské státy být ambicióznější. Měl by být důkladně posouzen
hospodářský dopad překážek, které ještě nebyly odstraněny. –
Komise předložila návrh na modernizaci
právního rámce upravujícího mobilitu odborných služeb; členské státy by jej měly rychle přijmout. –
Jednotný trh musí sloužit spotřebitelům. Podniky by neměly uměle vytvářet
překážky v neprospěch příjemců služeb. –
Jiné nástroje jednotného trhu – směrnice o
uznávání odborných kvalifikací, směrnice o elektronickém obchodu a
směrnice o službách – by měly být uplatňovány efektivně. Právní předpisy Unie by měly být
případně modernizovány, aby splnily specifické požadavky služeb a aby
zajistily, že právní rámec bude v praxi účinně fungovat, a to jak pro
poskytovatele služeb, tak pro jejich příjemce. –
Členské státy by měly zřídit
jednotná kontaktní místa a učinit z nich plně elektronické nástroje,
jež budou náležitě odpovídat požadavkům poskytovatelů služeb i
jejich příjemců. Všechny evropské instituce a členské
státy se musí politicky zavázat a provedení požadovaných opatření ve
stanovené lhůtě považovat za nezbytnou prioritu.
Komise bude s členskými státy spolupracovat na
vytváření růstu a nových pracovních míst ve službách a dosažený
pokrok bude pozorně sledovat ve své roční analýze růstu. Příloha 1 – právní předpisy
EU týkající se odvětví služeb || Hlavní odvětví, na něž se vztahuje směrnice o službách (2006/123/ES) || · Služby pro podniky včetně odborných služeb (právníci, architekti, účetní, daňoví poradci, konzultační agentury, komunikační a marketingové agentury, patentoví zástupci, certifikační služby, sportovní zprostředkovatelé, manažeři umělců, agentury pro nábor zaměstnanců, tlumočníci, veterináři, geodeti …) · Stavební služby a řemeslné činnosti · Maloobchod · Nemovitosti · Cestovní ruch (hotely, restaurace, kavárny, cestovní kanceláře, průvodci …) · Soukromé vzdělávání Odvětví služeb || Hlavní právní nástroje EU upravující se odvětví Energetika || Vnitřní trh se zemním plynem · směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/55/ES ze dne 26. června 2003 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 98/30/ES. Vnitřní trh s elektřinou · směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES (Text s významem pro EHP) Vnitřní trh s plynem · směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES (Text s významem pro EHP) Finanční služby || Akční plán pro finanční služby a následné kroky (směrnice 2006/43/ES, směrnice 2006/46/ES, směrnice 2007/63/ES, směrnice 2007/44/ES, směrnice 2009/14/ES, směrnice 2007/36/ES, směrnice 2007/64/ES, směrnice 009/111/ES, směrnice 2009/44/ES, směrnice 2010/76/EU, směrnice 2009/49/ES, směrnice 2011/61/EU, směrnice 2011/89/EU) Zdravotní péče || · Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/24/EU ze dne 9. března 2011 o uplatňování práv pacientů v přeshraniční zdravotní péči · Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací Poštovní služby || · Směrnice 97/67/ES · Směrnice 2002/39/ES · Směrnice 2008/06/ES Telekomunikace || · Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1211/2009 ze dne 25. listopadu 2009 o zřízení Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací ve znění směrnice 2009/140/ES. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení ve znění směrnice 2009/140/ES. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2006 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací ve znění směrnice 2006/24/ES a směrnice 2009/136/ES. Doprava || Silniční doprava · Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy · Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/2009 ze dne 21. října 2009 o společných pravidlech pro přístup na mezinárodní trh autokarové a autobusové dopravy · Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1191/69 a č. 1107/70 Námořní přeprava · Nařízení Rady (EHS) č. 4055/86 ze dne 22. prosince 1986 o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě · Nařízení Rady (EHS) č. 3577/92 ze dne 7. prosince 1992 o o uplatňování zásady volného pohybu služeb v námořní dopravě v členských státech (námořní kabotáž) Železniční doprava · Směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 25). · Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 913/2010 ze dne 22. září 2010 o evropské železniční síti pro konkurenceschopnou nákladní dopravu Letecká doprava · Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství · Směrnice Rady 96/67/ES ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství Vnitrozemská plavba · Nařízení Rady (ES) č. 1356/96 o společných pravidlech, která se vztahují na přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách mezi členskými státy s cílem zavedení svobody poskytování těchto přepravních služeb · Nařízení Rady (EHS) č. 3921/91, kterým se stanoví podmínky, za nichž může dopravce nerezident provozovat přepravu zboží a cestujících po vnitrozemských vodních cestách uvnitř členského státu || Odvětví, na která se nevztahují sekundární právní předpisy EU || · Hazardní hry · Činnosti spojené s výkonem veřejné moci (podle článku 51 Smlouvy) · Soukromé bezpečnostní služby · Notáři, soudní vykonavatelé · Vozy taxislužby a služby v přístavech Příloha II – Seznam iniciativ s
harmonogramem Oblasti politiky || Opatření || Harmonogram 1. Politika „nulové tolerance“ v případě nesplnění povinnosti || Ø Členské státy uvedou své právní předpisy plně do souladu se směrnicí o službách. Ø Komise uplatňuje politiku nulové tolerance prostřednictvím řízení pro porušení Smlouvy, zejména v prioritních odvětvích. || neprodleně neprodleně 2. Maximalizace hospodářského dopadu směrnice o službách || Ø Komise zahájí přezkoumání s členskými státy s cílem přehodnotit specifické právní předpisy v prioritních odvětvích. Ø Členské státy odstraní všechna zbývající neopodstatněná a nepřiměřená omezení a posoudí hospodářské přínosy plynoucí ze zrušení opodstatněných požadavků. Ø Prioritní opatření, která mají být přijata členskými státy, se odrážejí ve specifických doporučení pro jednotlivé země v evropském semestru. Ø Členské státy zvýší úsilí s cílem podnítit využívání systému pro výměnu informací o vnitřním trhu. Ø Komise vyzve odvětví pojišťovnictví k zajištění přiměřeného pojistného krytí pro poskytovatele služeb včetně činností v jiných členských státech. Ø Komise posoudí pokrok, jehož bylo dosaženo, a zváží alternativní řešení, včetně návrhu právních předpisů, pokud to bude nezbytné. || zahájení v roce 2012 hodnocení výsledků v polovině roku 2013 neprodleně od roku 2012 neprodleně neprodleně do konce roku 2013 3. Modernizace regulačního rámce pro odborné služby || Ø Evropský parlament a Rada přijmou návrh modernizované směrnice o uznávání odborných kvalifikací. Ø Komise je členským státům nápomocna při provádění doporučení pro jednotlivé země týkajících se odborných služeb jako součásti evropského semestru na rok 2013. Ø Komise předloží sdělení s cílem usnadnit vzájemné hodnocení regulovaných povolání. || před koncem roku 2012 2012 - 2013 2013 4. Zajištění funkčnosti směrnice o službách pro spotřebitele || Ø Členské státy uplatňují vnitrostátní právní předpisy, jimiž se provádí ustanovení o „nediskriminaci“. Ø Komise navrhne cílená opatření, kterými se sleduje uplatňování a kterými lze podniknout kroky v případech zjištěných nedostatků. Ø Komise vydá dodatečné zvláštní pokyny k článku 20. Ø Komise bude spolupracovat s podniky s cílem zajistit spotřebitelům podmínky pro přeshraniční nakupování. Ø V rámci kampaně zvyšování povědomí pořádané u příležitosti Evropského roku občanů Komise v úzké spolupráci s členskými státy bude spotřebitele informovat o jejich právech na jednotném trhu vyplývajících ze směrnice o službách. || neprodleně polovina roku 2013 konec roku 2013 neprodleně hodnocení pokroku v polovině roku 2013 2013 5. Provádění pravidel vnitřního trhu práce v praxi || Ø Členské státy vypracují právní předpisy a postupy, které jsou plně v souladu se směrnicemi o odborných kvalifikacích a elektronickém obchodu. Ø Komise jednoznačně prosazuje uvedené směrnice; případně využije řízení pro porušení Smlouvy. || neprodleně neprodleně 6. Specifické potřeby jednotlivých odvětví 6.1 Vzájemné uznávání v případě odborných služeb 6.2 Právní předpisy v oblasti ochrany spotřebitele: větší harmonizace v některých odvětvích 6.3 Maloobchodní služby a služby poskytované podnikům: zvláštní iniciativy || Ø Komise zajistí plný účinek svobod plynoucích ze Smlouvy tím, že bude usilovat o větší využívání ustanovení o vzájemném uznávání v budoucích návrzích odvětvových právních předpisů stanovením povolovacích režimů pro odborníky poskytující specializované služby. Ø Členské státy v plném rozsahu provádějí právní předpisy EU, kterými se vyžaduje uznání odborníků z jiných členských států, a využívají systém IMI na ověření souladu s požadavky v jiných členských státech. Ø Další sjednocení technických norem, zejména prostřednictvím normalizačních mechanismů EU (CEN) v oblastech, kde přetrvávají značné rozdíly ve způsobu provádění právních předpisů EU na vnitrostátní úrovni. Ø Komise bude usilovat o zajištění případné vyšší úrovně harmonizace v budoucích právních předpisech EU týkajících se ochrany spotřebitele. Evropský parlament a Rada by měly spojit své úsilí, aby bylo tohoto cíle dosaženo a jednotný trh byl zcela účinný. Ø Přezkum směrnice o souborných službách pro cesty provedený Komisí. Ø Komise spolupracuje s vnitrostátními donucovacími orgány s cílem zajistit správné, soudržné a rozsáhlé provádění acquis EU v oblasti ochrany spotřebitele s ohledem na nároky a pravidla jednotného trhu. Ø Komise přijme evropský akční plán pro maloobchod, kterým se stanoví strategie EU pro toto odvětví. Ø Komise vytvoří skupinu na vysoké úrovni pro služby určené pro podniky, která přezkoumá nedostatky v tomto odvětví. || při přijímání budoucích návrhů neprodleně probíhá při přijímání budoucích návrhů 2012 na začátku roku 2013 2012 podzim 2012 7. Druhá generace jednotných kontaktních míst || Ø Členské státy uvedou svá jednotná kontaktní místa plně do souladu se směrnicí o službách. Ø Členské státy vyinou druhou generaci jednotných kontaktních míst, která: 1) zajišťují všechny postupy v průběhu životního cyklu podniku, 2) jsou vícejazyčná a 3) vstřícnější vůči uživatelům. Komise s členskými státy dohodne kritéria pro druhou generaci jednotných kontaktních míst ve formě „Charty jednotných kontaktních míst“. Ø Komise zahájí komunikační kampaň o jednotných kontaktních místech, s členskými státy bude koordinovat zlepšení přítomnosti jednotných kontaktních míst na internetu a spolupracovat s obchodními organizacemi na tom, aby podniky více uvědomovaly o jednotných kontaktních místech a dále podporovaly jejich využívání. || neprodleně 2012-2014 2013 [1] Studie Komise „Hospodářský dopad směrnice o službách: první hodnocení po provedení“ byla zveřejněna na internetové stránce:
http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/economic_paper/2012/index_en.htm [2] Údaj 2,6 % zahrnuje výše uvedený
údaj 0,8 % dodatečného HDP EU a další zisky až do 1,8 % HDP,
kterého by bylo možné dosáhnout v rámci ambicióznějšího scénáře,
podle kterého by členské státy zrušily téměř všechna omezení. [3] Prohlášení členů Evropské rady
ze dne 30. ledna 2012. [4] Pracovní dokument útvarů Komise „Podrobné
informace o provádění směrnice 2006/123/ES o službách na
vnitřním trhu“; pracovní
dokument útvarů Komise „Výsledky kontroly užitkovosti vnitřního
trhu pro služby (stavebnictví, obchodní služby a cestovní ruch)“. [5] KOM (2012) 299 Opatření pro
stabilitu, růst a pracovní místa ze dne 30. května 2012. [6] Pracovní dokument útvarů Komise „Podrobné
informace o provádění směrnice 2006/123/ES o službách na
vnitřním trhu“. [7] Závěry ze zasedání Evropské rady,
březen 2012. [8] KOM(2012) 299 ze dne 30. května
2012. [9] Viz podrobněji: pracovní dokument útvarů Komise s cílem
vypracovat pokyny k použití čl. 20 odst. 2 směrnice 2006/123/ES o
službách na vnitřním trhu. [10] Pracovní dokument útvarů Komise „Výsledky
kontroly užitkovosti vnitřního trhu pro služby (stavebnictví, obchodní
služby a cestovní ruch)“. [11] Evropský program pro spotřebitele -
zvýšení důvěry a růstu, KOM (2012) 225 v konečném
znění. [12] Dohled nad obchodním a distribučním
trhem „Na cestě k efektivnějšímu a spravedlivějšímu
vnitřnímu obchodnímu a distribučnímu trhu do roku 2020“, KOM (2010)
355. [13] Zpráva Evropského parlamentu ze dne 1.
června 2011 o efektivnějším a spravedlivějším maloobchodním trhu
(2010/2109 (INI).