EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52008XC1014(02)
Publication of an application pursuant to Article 6(2) of Council Regulation (EC) No 510/2006 on the protection of geographical indications and designations of origin for agricultural products and foodstuffs
Zveřejnění žádosti o registraci podle čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin
Zveřejnění žádosti o registraci podle čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin
Úř. věst. C 261, 14.10.2008, p. 11–14
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
14.10.2008 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 261/11 |
Zveřejnění žádosti o registraci podle čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin
(2008/C 261/09)
Tímto zveřejněním se uděluje právo podat proti zápisu námitky podle článku 7 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 (1). Komise musí obdržet námitky do 6 měsíců po tomto zveřejnění.
PŘEHLED
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 510/2006
„Petit Epeautre de Haute Provence“
č. ES: FR-PGI-005-0475-20.06.2005
CHOP ( ) CHZO ( X )
Tento přehled obsahuje hlavní body specifikace produktu pro informační účely.
1. Příslušný orgán členského státu:
Název: |
Institut national des appellations d'origine |
||
Adresa: |
|
||
Tel.: |
(33) 153 89 80 00 |
||
Fax: |
(33) 142 25 57 97 |
||
E-mail: |
— |
2. Skupina:
Název: |
Syndicat du petit épeautre de Haute-Provence |
||
Adresa: |
|
||
Tel.: |
(33) 475 28 51 86 |
||
Fax: |
(33) 475 28 51 86 |
||
E-mail: |
petit.epeautre@wanadoo.fr |
||
Složení: |
producenti/zpracovatelé ( X ) ostatní ( ) |
3. Druh produktu:
Třída 1.6: Ovoce, zelenina a obiloviny v nezměněném stavu nebo zpracované.
4. Specifikace:
(přehled požadavků podle čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006)
4.1 Název: „Petit Epeautre de Haute Provence“
4.2 Popis: Pšenice jednozrnka „Triticum monococcum“ je slámová obilovina z čeledi travin. Charakteristickým znakem je zploštělý vousatý klas o dvou řadách. Zrna jsou pluchatá, bez rýhy, před konzumací je nutno je oloupat (případně spařit). Spařené zrno je oloupané zrno po dodatečném odblanění. Jsou předepsány různé požadavky na kvalitu. Celkový maximální podíl složek, které nejsou základní obilovinou bezvadné kvality, byl stanoven na 5 %, z toho:
2 % rozlomených zrn.
1,5 % nečistot tvořených příměsí zrn (spálených sluncem, jiných druhů, napadených, cizopasných, zbarvení klíčků, spálených, suchých).
1 % naklíčených zrn.
0,5 % různých nečistot (zrna cizorodá, poškozená, okousaná, plevy, námel, mrtvý hmyz nebo zlomky hmyzu).
Minimální specifická váha činí 77 kg/hl.
Procento vlhkosti nezpracovaného zrna nesmí přesáhnout 14 %.
Obsah proteinů oloupaného zrna musí být vyšší než 10,5 %.
Pšenici jednozrnku z Haute Provence lze prodávat v sáčcích po 500 g, 1 kg nebo v pytlích po 3, 5, 10 nebo 25 kg.
Optimální datum použití zrna je 18 měsíců od data oloupání.
4.3 Zeměpisná oblast: Oblast CHZO (produkce zrn a semen a loupání) zahrnuje 235 obcí (nebo částí obcí) nacházejících se ve výšce nad 400 m n. m. a na území čtyř departementů (Alpes de Haute-Provence, Hautes-Alpes, Drôme a Vaucluse) v jihovýchodní Francii. Rozmístění je následující:
Departement Alpes de Haute Provence:
všechny obce kantonů Banon, Forqualquier, Manosque, Noyers-sur-Jabron, Reillanne, Saint Etienne les Orgues,
následující obce kantonu Château-Arnoux: Aubignosc, Château Arnoux, Chateauneuf Val St Donat, Montfort a Peipin,
následující obce kantonu Peyruis: Ganagobie, La Brillanne, Lurs a Peyruis.
Departement Hautes Alpes:
všechny obce kantonů Aspres /Büech, Orpierre, Rosans, Ribiers a Serres,
následující obce kantonu Laragne: Eyguians, Laragne-Montéglin, Lazer, Le Poët, Upaix, Ventavon.
Departement Drome:
všechny obce kantonů Buis les Baronnies, La Motte Chalencon, Rémuzat, Séderon,
následující obce kantonů Luc en Diois: Beaumont en Diois, Beaurières, Charens, Jonchères, La Bâtie des Fonds, Les Près, Lesches en Diois, Luc en Diois, Miscon, Poyols, Val Maravel, Valdrôme,
následující obce kantonu Nyons: Arpavon, Aubres, Chateauneuf de Bordette, Chaudebonne, Condorcet, Curnier, Eyrolles, Les Pilles, Montaulieu, Saint Ferréol Trente Pas, Sainte Jalle, Valouse.
Departement Vaucluse:
všechny obce kantonu Sault,
následující obce kantonu Apt: Apt, Auribeau, Caseneuve, Castellet, Gignac, Lagarde d'Apt, Rustrel, Saignon, Saint Martin de Castillon, Saint Saturnin d'Apt, Viens, Villars,
následující obce kantonu Bonnieux: Buoux a Sivergues,
následující obce kantonu Gordes: Lioux a Murs,
následující obce kantonu Malaucène: Brantes, Savoillan a Saint Léger du Ventoux,
následující obce kantonu Mormoiron: Blauvac, Flassan, Méthamis a Villes sur Auzon,
následující obce kantonu Pertuis: Beaumont de Pertuis, Cabrières d'Aygues, Grambois, La Bastide des Jourdans, La Motte d'Aygues, Peypin d'Aygues, Vitrolles.
4.4 Důkaz původu: Pozemky v každém hospodářství jsou určeny podle pozemkového plánu na základě předpisů pro hospodaření. Původ semen se ověřuje podle nákupních faktur. Množství sklizená na každém pozemku se zapisují do pěstitelských karet v předpisech pro hospodaření.
Každá výrobní a/nebo skladová šarže je ve skladišti zaznamenána do identifikačních karet šarží. Na těchto kartách jsou kromě toho uvedena sklizená a oloupaná množství, jakož i totožnost loupače. Každá fáze loupání, mletí a balení je zanesena do materiálové evidence a kontrolní karty šarží. Všechny tyto identifikační údaje umožňují sledovat postup od osetí pozemku až po prodej spotřebiteli.
4.5 Metoda produkce: Pšenice jednozrnka v rámci CHZO se pěstuje v pěstitelské zeměpisné oblasti Haute-Provence ve výšce nad 400 m n. m. Pěstování probíhá podle tradiční metody: obdělávání půdy trojpolním systémem, používání osiva ze stejné zeměpisné oblasti, letní a podzimní osev, zákaz syntetických chemických produktů. Hnojení je omezeno maximálně na 60 jednotek dusíku, 60 jednotek potaše a 60 jednotek fosforu na hektar. Pšenice jednozrnka z Haute Provence využívá květnových dešťů, které podporují růst zrn. Teplý a suchý červenec podporuje zrání bez vad a chorob. Maximální výnos v neloupaných zrnech činí 40 centů na hektar.
Po sklizni je pšenice jednozrnka, dosud nezbavená plev, skladována v téže zeměpisné oblasti do doby, než bude loupána. Loupání je nezbytnou fází před jakýmkoli potravinářským nebo mlynářským využitím; spočívá v oddělení zrn od plev a provádějí ho loupači sídlící v téže zeměpisné oblasti. Loupání vyžaduje velkou dovednost, značné úsilí a vhodné nástroje. Zrno nesmí být ani poškozeno, ani nedokonale oloupáno, což vyžaduje od loupače skutečný „fortel“. Jednotlivými fázemi třídění a loupání lze získat zrno o délce 5 až 10 mm a minimální tloušťce 1,5 mm. Je povolena lhůta mezi sklizní a loupáním v délce 2 let. Oloupané zrno může být případně spařeno (zkrácení doby vaření).
4.6 Souvislost: Zeměpisná oblast, na níž se vztahuje název „Petit Epeautre de Haute Provence“, tvoří homogenní celek se středomořským podnebím, vyznačuje se hlavně svou nadmořskou výškou, která její podnebí mírní. Letní sucha střídají silné zimní mrazy.
Pšenice jednozrnka z Haute Provence je přizpůsobena těmto drsným klimatickým podmínkám a povaze oblasti, neboť díky raným osevům dokáže snášet tuhé zimy. Pozdní květnové deště přispívají ke kvalitě zrna, kdežto pro pšenici a o měsíc ranější ozimý ječmen přicházejí často příliš pozdě. Teplý a suchý červenec podporuje zrání bez vad a chorob.
Region se nachází na vápenném podloží krasového typu, s častými zlomy, vzniklém ve třetihorách. Pšenice jednozrnka z Haute Provence umožňuje využití i nejchudších půd (zvaných „špaldové“), na nichž se pěstuje rovněž levandule.
Souvislost pšenice jednozrnky se zeměpisnou oblastí je zdůrazněna umístěním zpracovatelských provozů. Loupání je prováděno v řemeslných dílnách rozmístěných v oblasti. Četné, dnes již nefungující mlýny byly umístěny podél vodních toků a vyráběly též mouku; byly vybaveny víceúčelovými mlýnskými kameny. S postupem technického pokroku a předávaných znalostí dnes loupači používají specifická zařízení seřizovaná podle jednotlivých šarží a umožňující dosažení většího výnosu při loupání vzhledem k nižší míře zrn přelámaných v průběhu této činnosti a při třídění. Kvalita oloupaných zrn je jedním z nejlepších kritérií hodnocení. Dovednost v této činnosti spočívá v účelném stanovení doby loupání.
Z historického pohledu již několik prehistorických provensálských osídlení vykazuje stopy pšenice jednozrnky v oblasti Haute Provence. Římské osídlení území „Provincia“ (Provence) odsunulo tuto plodinu do „nepořímštěných“ hvozdů ve vnitrozemí. Po rozpadu římského impéria vtrhly do Provence severské národy a vyvolaly hromadný odchod obyvatelstva do vnitrozemí. Pšenice jednozrnka díky své odolnosti a možnosti snadného uchování umožnila těmto obyvatelům přežít. Pšenice jednozrnka se v Provence pěstovala ještě po celý středověk.
Od té doby úřední dokumenty (1338), šetření (1775) a zemědělské statistiky (1804–1874) dokládají přítomnost této plodiny v různých místech oblasti Haute Provence.
Naproti tomu kulinářská tradice pšenice jednozrnky v Haute Provence je nepochybná („Formantée“ z r. 1375, pověstná „Grueu“ z počátku 16. století...) a její proslulost zřejmá. Distributoři a zpracovatelé spojují velmi často pšenici jednozrnku s oblastí Haute Provence, neboť se jedná o typickou plodinu. Oblast Haute Provence je uznávána za odvěkou pěstitelskou oblast pšenice jednozrnky.
V roce 2002 získaly Conserveries de Haute Provence (Konzervárny Haute Provence) první cenu v gastronomické soutěži „Goût et avenir“ (Chuť a budoucnost) departementu Alpes de Haute Provence se zákuskem z pšenice jednozrnky z Haute Provence.
4.7 Kontrolní subjekt:
Název: |
ULASE, Organisme Certificateur |
||
Adresa: |
|
||
Tel.: |
(33) 475 61 13 00 |
||
Fax: |
(33) 475 85 62 12 |
||
E-mail: |
info@ulase.fr |
4.8 Označování: Označení obsahuje povinně prodejní název spolu s chráněným zeměpisným označením, určení loupané šarže, netto váhu, doporučené datum spotřeby, název firmy a adresu balírny.
(1) Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.