EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62017CN0433
Case C-433/17 P: Appeal brought on 17 July 2017 by Enercon GmbH against the judgment of the General Court (Eighth Chamber) delivered on 3 May 2017 in Case T-36/16: Enercon v EUIPO
Дело C-433/17 P: Жалба, подадена на 17 юли 2017 г. от Enercon GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2017 г. по дело T-36/16, Enercon/EUIPO
Дело C-433/17 P: Жалба, подадена на 17 юли 2017 г. от Enercon GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2017 г. по дело T-36/16, Enercon/EUIPO
OB C 412, 4.12.2017, p. 13–14
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
Дело C-433/17 P: Жалба, подадена на 17 юли 2017 г. от Enercon GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2017 г. по дело T-36/16, Enercon/EUIPO
Жалба, подадена на 17 юли 2017 г. от Enercon GmbH срещу решението, постановено от Общия съд (осми състав) на 3 май 2017 г. по дело T-36/16, Enercon/EUIPO
(Дело C-433/17 P)
2017/C 412/21Език на производството: английскиСтрани
Жалбоподател: Enercon GmbH (представители: R. Böhm, Rechtsanwalt, M. Silverleaf QC)
Други страни в производството: Служба на Европейския съюз за интелектуална собственост, Gamesa Eólica, SL
Искания на жалбоподателя
Жалбоподателят иска от Съда:
— |
да отмени решението на Общия съд по дело T-36/16, |
— |
да отмени решението на Общия съд по дело T-245/12, |
— |
да върне делото на EUIPO с указание за приемане на решението на първи апелативен състав по преписка R 260/2011-1 и да отхвърли искането на Gamesa за отмяна на процесната регистрация, |
— |
да осъди ответника пред първата инстанция да заплати съдебните разноски. |
Основания и основни доводи
Жалбоподателят излага, че обжалваното решение по дело T-36/16 нарушава член 7, параграф 1, буква б) и/или член 52, параграф 1, буква a) oт Регламент (EО) № 207/2009 ( 1 ) на Съвета и че е налице нарушение на процедурата пред Общия съд на следните основания:
1. |
Общият съд погрешно е приел, че регистрацията на процесната марка не притежава необходимия присъщ отличителен характер, позволяващ регистрацията, в противоречие с член 7, параграф 1, буква б) oт Регламент № 207/2009. По този начин Общият съд е допуснал грешка в правото. |
2. |
Първата грешка в правото е разглеждането на обозначаването на марката като цветна марка като определящо естеството на марката от правна страна, засягайки по този начин преценката на присъщия ѝ отличителен характер. Съдът е трябвало да приеме, че обозначаването на марката като цветна марка във формуляра на заявката е направено главно за административно удобство на EUIPO, а не е правен въпрос. В резултат на това е трябвало да се вземе предвид не само обозначаването на марката във формуляра, а цялостното съдържание на формуляра на заявката, при определянето на естеството на марката, която се иска да бъде регистрирана. Изображението на марката в заявката показва фигуративна марка, притежаваща посочените в нея специфични характеристики. |
3. |
Общият съд е трябвало също да вземе предвид формата на марката, така както е била регистрирана и по-специално така, както е отбелязана в удостоверението за регистрация, издадено от EUIPO при регистрацията на марката. Удостоверението за регистрация е доказателство за вписване, в което се посочва формата на регистрираната марка и би трябвало да бъде разглеждано от съда като определящо при установяването на естеството на регистрираната марка. От съдържанието на удостоверението за регистрация се установява ясно, че марката е регистрирана като фигуративна марка, във формата, видна в изображението, приложено към формуляра за заявка. Постъпвайки по различен начин, съдът е допуснал грешка в правото. |
4. |
Втората грешка в правото и нарушение на процедурата са отказът да бъде приета необходимата информация за разбиране на съдържанието на удостоверението за регистрация за процесната марка. Този документ е публикация ST.60 на Световната организация за интелектуална собственост, установяваща значението на INID кодовете, използвани универсално в удостоверенията за регистрация, издавани от ведомствата за интелектуална собственост, включително и от EUIPO, за идентифициране на естеството и значението на вписванията в тях. Значението на INID кодовете може да бъде установено само чрез позоваване на публикация ST.60 или на еквивалентни източници и съдържанието на удостоверенията за регистрация може да бъде установено единствено чрез позоваване на INID кодовете в тях. Съдът погрешно е разгледал източника на такава информация като доказателство и следователно погрешно е отказал да приеме документа или съдържащата се в него информация, при положение, че в действителност той е правен текст, еквивалентен на речник. Ако съдът беше взел предвид предоставените му инструменти за тълкуване, той е щял да прецени, че удостоверението за регистрация е за фигуративна марка, включваща посоченото във формуляра за заявка изображение. Преди това правилно е било прието от първи апелативен състав на EUIPO, че такава марка е имала изискуемия отличителен характер, позволяващ регистрация и Общият съд е трябвало съответно да приеме същото. |
( 1 ) Регламент (ЕО) № 207/2009 на Съвета от 26 февруари 2009 година относно марката на Общността (кодифицирана версия) (ОВ L 78, 2009 г., стр. 1).