This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document E2011C0394
EFTA Surveillance Authority Decision No 394/11/COL of 14 December 2011 amending, for the eighty-third time, the procedural and substantive rules in the field of state aid by introducing a new chapter on the application, from 1 January 2012 , of state aid rules to support measures in favour of banks in the context of the financial crisis
Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 394/11/COL от 14 декември 2011 година за осемдесет и трето изменение на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 януари 2012 г. на правилата за държавни помощи към мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза
Решение на Надзорния орган на ЕАСТ № 394/11/COL от 14 декември 2011 година за осемдесет и трето изменение на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 януари 2012 г. на правилата за държавни помощи към мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза
OB L 282, 24.10.2013, p. 72–75
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
OB L 282, 24.10.2013, p. 44–44
(HR)
In force
24.10.2013 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
L 282/72 |
РЕШЕНИЕ НА НАДЗОРНИЯ ОРГАН НА ЕАСТ
№ 394/11/COL
от 14 декември 2011 година
за осемдесет и трето изменение на процесуалните и материалноправните норми в областта на държавните помощи чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 януари 2012 г. на правилата за държавни помощи към мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза
НАДЗОРНИЯТ ОРГАН НА ЕАСТ („ОРГАНА“),
като има предвид, че:
Съгласно член 5, параграф 2, буква б) от Споразумението за надзор и съд Органът публикува уведомления или насоки по въпроси, които се разглеждат в Споразумението за ЕИП, ако това се предвижда изрично в това споразумение или в Споразумението за надзор и съд или ако Органът сметне това за необходимо,
На 1 декември 2011 г. Европейската комисия прие Съобщение относно прилагането от 1 януари 2012 г. на правилата за държавни помощи относно мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза (1),
Това съобщение е от значение и за Европейското икономическо пространство.
Следва да се осигури еднакво прилагане на правилата за държавната помощ на ЕИП в цялото Европейско икономическо пространство в съответствие с целта за еднородност, посочена в член 1 от Споразумението за ЕИП.
Съгласно точка II от глава „ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ“ на стр. 11 от приложение XV към Споразумението за ЕИП Органът приема след консултация с Комисията актове, съответстващи на тези, приети от Европейската комисия.
Органът се консултира с Европейската комисия и държавите от ЕАСТ чрез писма от 2 декември 2011 г. по този въпрос,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Насоките за държавните помощи следва да бъдат изменени чрез въвеждане на нова глава относно прилагането от 1 Януари 2012 г. на правилата за държавни помощи към мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза.
Новата глава се съдържа в приложението към настоящото решение.
Член 2
Само текстът на английски език на настоящото решение е автентичен.
Съставено в Брюксел на 14 декември 2011 година.
За Надзорния орган на ЕАСТ
Oda Helen SLETNES
Председател
Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON
Член на колегиума
(1) ОВ C 356, 6.12.2011 г., стр. 7.
ПРИЛОЖЕНИЕ
ПРИЛАГАНЕТО ОТ 1 ЯНУАРИ 2012 Г. НА ПРАВИЛАТА ЗА ДЪРЖАВНИ ПОМОЩИ КЪМ МЕРКИТЕ ЗА ПОДКРЕПА НА БАНКИ В КОНТЕКСТА НА ФИНАНСОВАТА КРИЗА
1. Въведение
(1) |
От началото на световната финансова криза през есента на 2008 г. Надзорният орган на ЕАСТ („Органът“) издаде четири набора от насоки, (1) в които се предоставени подробни указания относно критериите за съвместимост на държавната подкрепа за финансовите институции (2) с изискванията на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“). Главите от въпросните насоки са: прилагането на правила за държавна помощ към мерки, взети във връзка с финансовите институции в контекста на настоящата световна финансова криза (3) („Насоки за банките“); рекапитализацията на финансови институции в условията на настоящата финансова криза: ограничаване на помощта до необходимите минимални равнища и предпазни мерки срещу излишното нарушаване на конкуренцията (4) („Насоки за рекапитализацията“); обработването на обезценените активи в банковия сектор на ЕИП (5) („Насоки за обезценените активи“) и относно връщане на жизнеспособността и оценка на мерките за преструктуриране във финансовия сектор според правилата за държавна помощ (6) („Насоки за преструктуриране“). В три от тези четири набора от насоки — насоките за банковия сектор, за рекапитализацията и за обезценените активи, се определят предварителните условия за съвместимост на основните видове помощ, отпускани от държавите от ЕАСТ – гаранции за задължения, рекапитализации и мерки за освобождаване от активи, а в насоките за преструктуриране подробно се представят конкретните специфични характеристики, които даден план за преструктуриране (или план за жизнеспособност) трябва да съдържа в специфичния контекст на държавните помощи, свързани с кризата, отпускани на банки въз основа на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП. |
(2) |
На 2 март 2011 г. Органът прие пети набор от Насоки относно прилагането от 1 януари 2011 г. на правилата за държавни помощи към мерките за подкрепа на банки в контекста на финансовата криза (7) („Насоки за удължаването“). Насоките за удължаването удължиха действието на Насоките за преструктуриране – единственият от четирите набори насоки, който е с посочена дата на преустановяване на действието – при променени условия до 31 декември 2011 г. Органът също така посочи в Насоките за удължаването, че счита изискванията, необходими, за да бъде одобрена държавна помощ съгласно член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП, в който по изключение се разрешават помощи за преодоляването на сериозни затруднения в икономиката на държава членка на ЕС или ЕАСТ, все още за изпълнени и че Насоките относно банките, рекапитализацията и обезценените активи ще останат в сила, за да предоставят указания относно критериите за съвместимост на помощта за банки, свързана с кризата, въз основа на член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП. |
(3) |
Усилването на напрежението на пазарите на държавен дълг, започнало през 2011 г., постави банковият сектор в ЕИП под нарастващ натиск, особено по отношение на достъпа до пазарите за срочно финансиране. „Пакетът за банковата система“, за който държавните глави или ръководителите на правителства се споразумяха на срещата си на 26 октомври 2011 г., (8) има за цел да възвърне доверието в банковия сектор чрез гаранции за средносрочно финансиране и създаване на временен капиталов буфер, представляващ 9 % капиталова адекватност от капитал с най-високо качество, след отчитане на пазарната оценка на експозициите в държавния дълг. Въпреки тези мерки Органът счита, че изискванията, необходими за одобряване на държавна помощ съгласно член 61, параграф 3, буква б), ще продължават да са изпълнени след края на 2011 г. |
(4) |
Затова насоките относно банките, рекапитализацията и обезценените активи ще останат в сила след 31 декември 2011 г. По същия начин времевият обхват на насоките относно преструктурирането се удължава отвъд 31 декември 2011 г. (9). Органът ще продължи да наблюдава положението на финансовите пазари и ще пристъпи към създаването на по-трайни правила за държавната помощ за възстановяване и преструктуриране на банки на основание член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП, веднага щом пазарните условия позволят това. |
(5) |
За да се улесни прилагането на пакета за банковата система и за да се вземат предвид развитията в рисковия профил на банките от началото на кризата досега, е желателно правилата да бъдат допълнително изяснени и актуализирани в някои отношения. В настоящите насоки се определят необходимите изменения на параметрите за съвместимост на свързаната с кризата държавна помощ за банките от 1 януари 2012 г. По-специално с настоящите насоки:
|
2. Ценообразуване и условия за държавна рекапитализация
(6) |
Насоките за рекапитализацията дават общи указания относно цената на капиталовите инжекции. Тези насоки са ориентирани главно към капиталовите инструменти, носещи фиксирано възнаграждение. |
(7) |
Предвид регулаторните промени и изменящата се пазарна среда Органът очаква, че в бъдеще държавните капиталови инжекции могат все по-често да бъдат във формата на акции, носещи променливо възнаграждение. Поясняването на правилата за ценообразуването на капиталовите инжекции е желателно, тъй като доходността на тези акции е под формата на (несигурни) дивиденти и капиталови печалби, което прави трудно директното оценяване ex ante на доходността на тези инструменти. |
(8) |
Затова Органът ще оценява доходността на тези капиталови инжекции въз основа на цената при издаването на тези акции. Капиталовите инжекции следва да се запишат при достатъчна отстъпка от цената на акция (след корекция по отношение на „ефекта на разреждане“ (10) непосредствено преди оповестяването на капиталовата инжекция, за да се даде разумна гаранция за адекватна доходност за държавата (11). |
(9) |
За банки, регистрирани на борсата, целевата стойност на цената на акция следва да бъде котираната пазарна цена на акции с права, еквивалентни на тези, които се дават на издаваните акции. За банки, които не са регистрирани на борсата, такава пазарна цена не съществува и държавите членки на ЕАСТ следва да използват подходящ, основан на пазара метод за оценка (включително подход за сравнение с подобна група въз основа на цена/печалба или други общоприети методики за оценка). Акциите следва да се впишат при подходяща отстъпка от тази пазарна (или основаната на пазара) цена. |
(10) |
Ако държавите членки на ЕАСТ запишат акции без право на глас, може да се изисква по-висока отстъпка, чийто размер следва да отразява ценовата разлика между акциите с право на глас и тези без право на глас при преобладаващите пазарни условия. |
(11) |
Мерките за рекапитализация трябва да съдържат подходящи стимули за банките за оттегляне на държавната помощ, колкото е възможно по-скоро. По отношение на акции с променлива доходност, ако стимулите за оттегляне са определени така, че се ограничава потенциалът за покачване на цената на акция за държавата членка на ЕАСТ, например чрез издаване на гаранции на съществуващите акционери, позволяващи им да купят новоиздадените акции от държавата на цена, която предполага разумна годишна възвращаемост за държавата, то тогава ще е необходима по-висока отстъпка, която да отрази ограничения потенциал за покачване. |
(12) |
Във всички случаи размерът на отстъпката трябва да отразява размера на капиталовата инжекция по отношение на съществуващия капитал от първи ред. По-голям капиталов недостиг по отношение на съществуващия капитал сочи по-голям риск за държавата и затова изисква по-висока отстъпка. |
(13) |
Хибридните инструменти по принцип следва да съдържат „алтернативен механизъм за плащане на купоните“, при който купоните, които не могат да бъдат платени в брой, ще бъдат платени на държавата под формата на новоиздадени акции. |
(14) |
Органът ще продължи да изисква от държавите членки на ЕАСТ да представят план за преструктуриране (или актуализация на съществуващ план за преструктуриране) в срок от шест месеца от датата на решението на Органа, с което се разрешава помощ за възстановяване на всяка една банка, която получава публична помощ под формата на рекапитализация или мерки за обезценени активи. Когато дадена банка е била предмет на предишно решение за помощ за възстановяване съгласно правилата, уреждащи съвместимостта на помощта за банките с член 61, параграф 3, буква б) от Споразумението за ЕИП, като част от същата операция по преструктуриране, или не, Органът може да поиска представяне на план за преструктуриране в срок по-кратък от шест месеца. Органът ще извърши пропорционална оценка на дългосрочната жизнеспособност на банките, като изцяло вземе предвид елементите, показващи, че банките могат да бъдат жизнеспособни дългосрочно без нужда от значително преструктуриране, в частност когато недостигът на капитал е свързан най-вече с криза на доверието по отношение на държавен дълг, публичната капиталова инжекция се ограничава до сумата, необходима за компенсиране на загубите, произтичащи от преоценка на държавни облигации на договарящите страни по Споразумението за ЕИП спрямо пазара в банки, които иначе са жизнеспособни, и анализът показва, че въпросните банки не са поели прекален риск при купуването на държавен дълг. |
3. Ценообразуване и условия за държавни гаранции
(15) |
Банките могат да извлекат полза от държавна гаранция за издаване на нови дългови инструменти, както обезпечени, така и необезпечени, с изключение на инструментите, които се определят като капитал. Тъй като натискът върху финансирането на банки се концентрира в пазарите на срочно финансиране, държавните гаранции по принцип следва да покриват само дълговете с падеж между една и пет години (седем години в случай на обезпечени облигации). |
(16) |
От началото на кризата цената на държавните гаранции е свързана със средния СКН спред на бенефициера за периода от 1 януари 2007 г. до 31 август 2008 г. Цената беше увеличена от 1 юли 2010 г., за да бъде по-добре отразен рисковият профил на отделните бенефициери (12). |
(17) |
За да се вземе предвид по-голямата диференциация по риск на банковите СКН спредове напоследък, формулата за ценообразуване следва да бъде осъвременена, за да се отнася и до средните СКН спредове за тригодишен период, приключващ един месец преди предоставянето на гаранциите. Тъй като увеличенията на СКН спредовете през последните години се дължат отчасти на влияния, които не са специфични за отделните банки, а именно нарастващото напрежение на пазарите на държавен дълг и цялостното нарастване на чувството за риск в банковия сектор, тази формула следва да изолира присъщия на отделните банки риск по отношение на промените в СКН спредовете на държавите членки на ЕАСТ и на пазара като цяло. Тази формула също така следва да отразява факта, че гаранциите по обезпечени облигации излагат гаранта на съществено по-нисък риск от гаранциите по необезпечен дълг. |
(18) |
В съответствие с принципите, посочени в параграф 17, преразгледаната формула за ценообразуване, изложена в допълнението, установява минималните такси за гаранция, които следва да се прилагат, когато държавни гаранции се предоставят на национална основа, без обединяване на гаранции между държавите членки на ЕИП. Органът ще прилага тази формула към всички държавни гаранции за банкови задължения с падеж от една година или повече, издадени на 1 януари 2012 г. или след тази дата. |
(19) |
Когато гаранциите покриват задължения, които не са изразени в националната валута на гаранта, следва да се прилага допълнителна такса за покриване на риска при обмен на валутите, който гарантът поема. |
(20) |
Когато е необходимо гаранциите да покриват дългове с падеж по-малък от една година, Органът ще продължи да прилага съществуващата формула за ценообразуване, която е изложена за справка в приложението. Органът няма да разрешава гаранции, покриващи дългове с падеж по-малък от три месеца, освен в изключителни случаи, когато тези гаранции са необходими за финансовата стабилност. В тези случаи Органът ще оценява адекватната доходност, като взема предвид необходимостта от подходящи поощрения за оттегляне на държавната помощ, колкото е възможно по-скоро. |
(21) |
Ако държавите членки на ЕАСТ решат да установят споразумения за обединяване на гаранции по банкови задължения, Органът ще преразгледа съответно своите насоки, за да гарантира по-специално, че се дава предимство на СКН спредове на държавите членки на ЕАСТ само до степен, до която те остават релевантни. |
(22) |
За да позволят на Органа да оцени на практика прилагането на преработената формула за ценообразуване, държавите членки на ЕАСТ следва да посочат при уведомлението за нови или продължени схеми за гаранции ориентировъчна такса за всяка банка, отговаряща на условията да ползва тези гаранции, въз основа на прилагане на формулата с използвани актуални пазарни данни. Държавите членки на ЕАСТ също така следва да съобщят на Органа в срок от три месеца след всяко издаване на гарантирани облигации реалната гаранционна такса, начислена при всяко издаване на гарантирани облигации. |
(1) Насоки за прилагане и тълкуване на членове 61 и 62 от Споразумението за ЕИП и член 1 от Протокол 3 към Споразумението за надзор и съд („Насоките за държавните помощи“), приети и издадени от Органа на 19 януари 1994 г., публикувани в Официален вестник на Европейския съюз (наричан по-долу ОВ) L 231, 3.9.1994 г., стр. 1 и в Притурката за ЕИП № 32 от 3.9.1994 г., стр. 1. Насоките бяха последно изменени на 2.3.2011 г. Актуализирана версия на Насоките за държавни помощи е публикувана на уебсайта на Органа: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/
(2) За улеснение финансовите институции в настоящия документ са наречени „банки“.
(3) Налице на адрес: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16604&1=1
(4) Налице на адрес: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16015&1=1
(5) Налице на адрес: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16585&1=1
(6) Налице на адрес: http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VIII—Return-to-viability-and-the-assessment-of-restructuring-measures-in-the-financial-sector.pdf
(7) Налице на адрес: http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VIII—Financial-Crisis-Guidelines-2011.pdf
(8) Изявление на държавните глави или ръководителите на правителства в ЕС от 26 октомври 2011 г., (http://www.consilium.europa-.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/125621.pdf).
(9) В съответствие с предишната практика на Органа съществуващи или нови схеми за подпомагане на банки (независимо от инструмента за подпомагане, който съдържат: гаранция, рекапитализация, ликвидност, освобождаване от активи или др.) се удължават или одобряват само за срок от шест месеца, така че да са възможни по-нататъшни актуализации, ако такива са необходими, в средата на 2012 г.
(10) „Ефектът на разреждане“ може да се определи чрез използване на общоприети пазарни техники (например теоретичната цена на минали права (TERP).
(11) Ако държавите членки на ЕАСТ запишат издадените акции, подходяща такса за записване следва да бъде платена от издаващата институция.
(12) Вж. Работен документ на службите на ГД „Конкуренция“ от 30 април 2010 г. относно прилагането на правилата за държавна помощ към схемите за държавни гаранции, обхващащи банков дълг, емитиран след 30 юни 2010 г. (http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/phase_out_bank_guarantees.pdf).
Допълнение
Гаранции, покриващи дълг с падеж от една година или повече
Гаранционната такса следва да се равнява най-малко на сумата от:
1) |
основна такса от 40 базисни пункта (bp); както и |
2) |
основана на риска такса, равна на произведението от 40 базисни пункта и величина за риска, съставена от: i) една втора от отношението на средния петгодишен СКН спред по главен дълг на бенефициера за трите години, приключващи един месец преди датата на издаване на гарантираната облигация, към средното равнище на петгодишния индекс iTraxx Europe Senior Financials за същия тригодишен период, плюс ii) една втора от отношението между средния петгодишен СКН спред по главен дълг на всички държави членки на ЕАСТ към средния петгодишен СКН спред на държавата членка на ЕАСТ, предоставяща гаранцията, за същия тригодишен период. |
Формулата за гаранционна такса може да се запише по следния начин:
където А е средният петгодишен СКН спред по главен дълг на бенефициера, B е средният петгодишен индекс iTraxx Europe Senior Financials, C е средният петгодишен СКН спред по главен дълг на всички държави членки на ЕАСТ и D е средният петгодишен СКН спред на държавата членка на ЕАСТ, предоставяща гаранцията.
Средните стойности се изчисляват за трите години, приключващи един месец преди датата на издаване на гарантираната облигация.
В случая с гаранции за обезпечени облигации гаранционната такса може да се вземе предвид само половината от таксата за риска, изчислена в съответствие с точка (2) по-горе.
Банки без представителни СКН данни
За банки без СКН данни или без представителни СКН данни, но с кредитен рейтинг, еквивалентният СКН спред се получава от средната стойност за пет години на СКН спредовете през същия период на определяне на рейтинговата категория на засегнатата банка въз основа на представителна извадка на големите банки в държавите членки на ЕАСТ. Надзорният орган ще оцени дали СКН данните на дадена банка са представителни.
За банки без СКН данни и без кредитен рейтинг, еквивалентният СКН спред следва да се получи от средната стойност за пет години на СКН спредовете през същия период на извадки за категорията с най-нисък рейтинг (1), въз основа на представителна извадка на големите банки в държавите-членки. Изчисленият CDS спред за тази категория банки може да се адаптира въз основа на надзорна оценка.
Органът ще определи представителните извадки на големите банки в държавите членки на ЕАСТ.
Гаранции, покриващи дълг с падеж по-малко от една година
Тъй като СКН спредовете може да не предоставят подходяща мярка за кредитния риск за дълг с падеж по-малко от една година, гаранционната такса за такъв дълг следва да бъде равна най-малко на сумата от:
1) |
основна такса от 50 базисни пункта; както и |
2) |
такса за риска, равняваща се на 20 базисни пункта за банки с рейтинг A+ или A, 30 базисни пункта за банки с рейтинг A–, или 40 базисни пункта за банки с рейтинг по-нисък от A– или без рейтинг. |
(1) Най-ниската категория рейтинг, която следва да се разглежда, е А, тъй като липсват достатъчно данни за категорията BBB.