This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 22022D1669
Decision No 1/2022 of the EU-CTC Joint Committee of 25 August 2022 as regards amending the data element requirements for transit declarations and rules on administrative assistance in Appendices I, IIIa and IV to the Convention on a common transit procedure [2022/1669]
Решение № 1/2022 на Съвместния комитет ЕС—ДОТР oт 25 август 2022 година за изменение на изискванията за елементите от данни за декларациите за транзит и правилата за административна помощ в допълнения I, IIIa и IV към Конвенцията за общ транзитен режим [2022/1669]
Решение № 1/2022 на Съвместния комитет ЕС—ДОТР oт 25 август 2022 година за изменение на изискванията за елементите от данни за декларациите за транзит и правилата за административна помощ в допълнения I, IIIa и IV към Конвенцията за общ транзитен режим [2022/1669]
OB L 253, 30.9.2022, p. 1–78
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение I член 25 неномериран параграф 2 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение I член 27 неномериран параграф 2 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение I член 41 неномериран параграф 3 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение IIIa приложение A1a | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | Заличаване | допълнение IIIa приложение B6a | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | добавка | допълнение IIIa член 10 параграф 1 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | добавка | допълнение IIIa член 11 параграф 1 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение IIIa член 2 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | добавка | допълнение IIIa член 7 параграф 1 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение IIIa член 7 параграф 1 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение IIIa член 8 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | добавка | допълнение IIIa член 9 текст | 25/08/2022 | |
Modifies | 21987A0813(01) | заместване | допълнение IV | 25/08/2022 |
30.9.2022 |
BG |
Официален вестник на Европейския съюз |
L 253/1 |
РЕШЕНИЕ № 1/2022 НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ ЕС—ДОТР
oт 25 август 2022 година
за изменение на изискванията за елементите от данни за декларациите за транзит и правилата за административна помощ в допълнения I, IIIa и IV към Конвенцията за общ транзитен режим [2022/1669]
СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ ЕС—ДОТР,
като взе предвид Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим, и по-специално член 15, параграф 3, буква а) от нея,
като има предвид, че:
(1) |
Съгласно член 15, параграф 3, буква а) от Конвенцията от 20 май 1987 г. за общ транзитен режим (1) (наричана по-нататък „Конвенцията“) създаденият по силата на същата конвенция Съвместен комитет чрез решения приема изменения на допълненията към нея. |
(2) |
Приложение Б към Делегиран регламент (ЕС) 2015/2446 (2) на Комисията беше изменено с Делегиран регламент (ЕС) 2021/234 на Комисията (3). В посоченото приложение се определят изискванията за елементите от данни, необходими за декларациите за транзит, за да се съгласуват по-добре общите елементи от данни за обмена и съхранението на информация между митническите органи, както и между митническите органи и икономическите оператори. Тази хоризонтална хармонизация бе необходима, за да се гарантира оперативната съвместимост между митническите електронни системи, използвани за различните видове декларации и уведомления. Приложение Б6а към допълнение IIIa към Конвенцията отразява приложение Б към Делегиран регламент (ЕС) № 2015/2446 и поради това следва да бъде съответно изменено. |
(3) |
Приложение Б към Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 (4) на Комисията беше изменено с Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията (5). В това приложение се определят форматите и кодовете на общите елементи от данните за декларацията за транзит с цел по-добро хармонизиране на форматите и кодовете на общите елементи на данните за съхранението на информацията и за нейния обмен между митническите органи, както и между митническите органи и икономическите оператори. Форматите и кодовете на общите елементи от данни трябваше да бъдат хармонизирани, за да се гарантира, че електронните митнически системи, използвани за различните видове декларации и уведомления, са оперативно съвместими след хармонизирането на общите изисквания за данните. Приложение А1а към допълнение IIIa към Конвенцията отразява приложение Б към Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 и поради това следва да бъде съответно изменено. |
(4) |
За да се подобри четивността на изискванията за елементите от данни за декларациите за транзит, съответните формати и кодове, приложение А1а и приложение Б6а към допълнение IIIa към Конвенцията се обединяват в едно-единствено приложение А1а. |
(5) |
В допълнение I към Конвенцията позоваванията на допълнение III следва да бъдат поправени и заменени с допълнение IIIa в случай на разпоредби, приложими от въвеждането на подобренията на новата компютризирана система за транзит, посочени в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 на Комисията (6). |
(6) |
Правилата за взаимна помощ за събиране на вземания, изложени в допълнение IV към Конвенцията, са в сила от сравнително дълго време и не са променяни. Тези правила са важни, тъй като защитават финансовите интереси на държавите с общ транзитен режим, на Съюза и на държавите членки. Правилата бяха преразгледани, за да бъдат приведени в съответствие със съответните правила на Съюза. |
(7) |
Поради това Конвенцията следва да бъде съответно изменена, |
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1) Допълнение I към Конвенцията се изменя съгласно приложение А към настоящото решение.
2) Допълнение IIIа към Конвенцията се изменя съгласно приложение Б към настоящото решение.
3) Допълнение IV към Конвенцията се изменя съгласно приложение В към настоящото решение.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 25 август 2022 година.
За Съвместния комитет
Председател
Matthias PETSCHKE
(1) ОВ L 226, 13.8.1987 г., стр. 2.
(2) Делегиран регламент (ЕС) № 2015/2446 на Комисията от 28 юли 2015 г. за допълнение на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за определяне на подробни правила за някои от разпоредбите на Митническия кодекс на Съюза (ОВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 1).
(3) Делегиран регламент (ЕС) 2021/234 на Комисията от 7 декември 2020 г. за изменение на Делегиран регламент (EC) 2015/2446 по отношение на общите изисквания за данните и за изменение на Делегиран регламент (EC) 2016/341 по отношение на кодовете, които да се използват в някои формуляри (ОВ L 63, 23.2.2021 г., стр. 1).
(4) Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 на Комисията от 24 ноември 2015 г. за определяне на подробни правила за прилагането на някои разпоредби на Регламент (ЕС) № 952/2013 на Европейския парламент и на Съвета за създаване на Митнически кодекс на Съюза (ОВ L 343, 29.12.2015 г., стр. 558).
(5) Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/235 на Комисията от 8 февруари 2021 г. за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 по отношение на форматите и кодовете на общите изисквания за данните, някои правила относно наблюдението и митническото учреждение, компетентно за поставяне на стоките под митнически режим (ОВ L 63, 23.2.2021 г., стр. 386).
(6) Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578 на Комисията от 11 април 2016 г. за създаване на работна програма относно разработването и въвеждането на електронните системи, предвидени в Митническия кодекс на Съюза (OВ L 99, 15.4.2016 г., стр. 6).
ПРИЛОЖЕНИЕ А
Допълнение I към Конвенцията се изменя, както следва:
1) |
В член 25, втора алинея текстът “приложения А1а и Б6a към допълнение III“ се заменя със следното: „приложение А1а към допълнение IIIa“; |
2) |
В член 27, втора алинея текстът „приложение Б6a към допълнение III“ се заменя със следното: „приложение А1а към допълнение IIIa“; |
3) |
В член 41, точка 3 текстът „допълнение III“ се заменя със следното: „допълнение IIIa“. |
ПРИЛОЖЕНИЕ Б
Допълнение IIIa към Конвенцията се изменя, както следва:
1) |
Член 2 се изменя, както следва:
|
2) |
Член 7, параграф 1 се изменя, както следва:
|
3) |
В член 8 текстът „към настоящото допълнение“ се заменя със следното: „към допълнение III“; |
4) |
В член 9 след текста „приложение Б10“ се вмъква следният текст: „към допълнение III“; |
5) |
В член 10, параграф 1 след текста „приложение В3“ се вмъква следният текст: „към допълнение III“; |
6) |
Член 11, параграф 1 се изменя, както следва:
|
7) |
Приложение А1а се заменя със следното: „ПРИЛОЖЕНИЕ A1a ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ДАННИТЕ ЗА ДЕКЛАРАЦИЯТА ЗА ТРАНЗИТ Настоящото приложение се прилага от датите на въвеждане на подобренията на NCTS, посочени в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, с изключение на разпоредбите относно елементите от данни, свързани с електронен транспортен документ като декларация за транзит, както е посочено в член 55, параграф 1, буква з) от допълнение I, които се прилагат най-късно от 1 май 2018 г. ДЯЛ I ИЗИСКВАНИЯ ЗА ДАННИТЕ ГЛАВА I Уводни бележки към таблицата с изискванията за данните
ГЛАВА II Легенда в таблицата Раздел 1 Наименования на колоните
Раздел 2 Наименования на колоните
Раздел 3 Символи в колоните „Декларация“
Раздел 4 Символи в колоната „Формат“ Терминът „вид/дължина“ в описанието на даден атрибут указва изискванията за вида и дължината на данните. Кодовете за видовете данни са следните:
Числото след кода указва допустимата дължина на данните. Прилагат се следните правила: Незадължителните две точки пред показателя за дължина означават, че дължината на данните не е определена, но може да достигне броя знаци, обозначен от показателя за дължина. Запетаята в показателя за дължината на данните означава, че атрибутът може да съдържа десетични позиции, като числото преди запетаята указва общата дължина на атрибута, а числото след запетаята указва максималния брой знаци след десетичната запетая. Примери за дължината и форматите на полето:
ДЯЛ II ТАБЛИЦА С ОБЩИТЕ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ДАННИТЕ, НЕОБХОДИМИ ЗА ДЕКЛАРАЦИИТЕ ЗА ТРАНЗИТ ГЛАВА I Таблица
ГЛАВА II Бележки
ДЯЛ III БЕЛЕЖКИ И КОДОВЕ ВЪВ ВРЪЗКА С ОБЩИТЕ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ДАННИТЕ, НЕОБХОДИМИ ЗА ДЕКЛАРАЦИЯТА ЗА ТРАНЗИТ Терминът „вид/дължина“ в описанието на даден атрибут указва изискванията за вида и дължината на данните. Кодовете за видовете данни са следните. Група 11 — Информация за съобщението (включително кодовете на режимите)
Въвежда се съответният код. Кодовете, които трябва да се използват, са:
Въвежда се съответният код. Кодовете, които трябва да се използват, са:
Номер на стоковата позиция, която се съдържа в декларацията за транзит, когато има повече от една стокова позиция.
Като се използват съответните кодове, се указва дали декларацията е комбинирана с обобщена декларация за напускане (ОДН) или обобщена декларация за въвеждане (ОДВ) в съответствие със законодателството относно мерките за безопасност и сигурност на съответните договарящи страни. Кодовете, които трябва да се използват, са:
Като се използват съответните кодове на Съюза, се посочва дали декларацията съдържа намаления набор от данни. Кодовете, които трябва да се използват, са:
Група 12 — Позовавания на съобщения, документи, сертификати и разрешения
Посочват се данни, свързани с предходния документ. За държавите — членки на Европейския съюз — Въвеждат се данните относно отписването на стоките, декларирани в съответната декларация, във връзка с приключването на временното складиране. Тези данни включват отписваното количество и съответната мерна единица.
Посочват се референтни данни за временното складиране или за предишния митнически режим или съответните митнически документи. За държавите — членки на Европейския съюз, ако износът е последван от транзит, въведете MRN на декларацията за износ. Кодовете, които трябва да се използват, са: Тук се вписват идентификационният номер или други разпознаваеми референтни данни на документа. Ако като предходен документ е посочен MRN, референтният номер трябва има следната структура:
Полета 1 и 2 се попълват, както е обяснено по-горе. В поле 3 се попълва идентификаторът на съответното съобщение. За начина на използване на полето отговарят националните администрации, но всяко съобщение, обработено през дадена година в дадена държава, трябва да има уникален номер по отношение на съответния режим. Националните администрации, които желаят в МRN да се съдържа референтният номер на компетентното митническо учреждение, може да използват за тази цел първите 6 знака. В поле 4 се попълва идентификаторът на режима, както е посочено в таблицата по-долу. В поле 5 се попълва стойност, която представлява контролна цифра за целия MRN. Това поле дава възможност да бъдат открити евентуални грешки при вписването на целия MRN. Кодове, които да се използват в поле 4 „Идентификатор на режима“:
Като се използва съответният код, се посочва видът на документа. Кодовете, които трябва да се използват, са: Кодовете може да бъдат намерени в базата данни ТАРИК.
Въвежда се кодът, указващ вида опаковка, който се отнася за броя отписвани опаковки. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код за вида опаковка, както е посочен в уводна бележка 8, точка 1.
Въвежда се съответният брой на отписваните опаковки.
Въвеждат се съответните мерна единица и квалификатор за отписването. Кодовете и техните формати, които трябва да се използват, са: Използват се мерните единици и квалификаторите, определени в ТАРИК. В такъв случай форматът на мерните единици и квалификаторите е an..4, той не може да бъде n..4, тъй като последният формат е запазен за националните мерни единици и квалификатори. Ако в ТАРИК липсват съответните мерни единици и квалификатори, може да се използват национални мерни единици и квалификатори. Техният формат е n..4.
Въвежда се съответното отписвано количество.
Въвежда се номерът на стоковата позиция, както е деклариран в предходния документ.
Въвежда се допълнителна информация, отнасяща се до предходния документ. Този елемент от данни позволява на икономическия оператор да предостави допълнителна информация, свързана с предходния документ.
Този елемент от данни се използва във връзка с информация, за която законодателството на договарящите страни не посочва в кое поле трябва да бъде въведена.
Въвежда се съответният код и, ако е приложимо, кодът, предоставен от съответната държава. Кодовете и техните формати, които трябва да се използват, са: За обозначаване на допълнителна информация от митническо естество се използва петцифрен код:
Кодове „00200“, „20100“, „20200“ и „20300“ се използват по целесъобразност при декларации за транзит на хартиен носител и електронни декларации за транзит.
Държавите може да определят национални кодове. Националните кодове трябва да са във формат a1an4.
Ако е необходимо, може да се предостави обяснителен текст за декларирания код.
Идентификационен или референтен номер на договарящите страни или международни документи или сертификати, представени в подкрепа на декларацията. Като се използват съответните кодове, се въвеждат данните, които се изискват от евентуално приложими специфични правила, заедно с референтни данни за документите, представени в подкрепа на декларацията. Идентификационен или референтен номер на национални документи или сертификати, представени в подкрепа на декларацията.
Като се използват съответните кодове, се посочва видът на документа. Въвеждат се данните във връзка с отписването на стоките, декларирани в съответната декларация, във връзка с лицензите за внос и износ и сертификатите. Кодовете и техните формати, които трябва да се използват, са: Документи на договарящите страни или международни документи, сертификати и разрешения, представени в подкрепа на декларацията за транзит, както и допълнителните данни, трябва да се вписват под формата a1an3. Списъкът на документите, сертификатите, разрешенията, както и на техните съответни кодове, може да бъде намерен в базата данни на ТАРИК. Националните документи, сертификати и разрешения, представени в подкрепа на декларацията за транзит, както и допълнителните данни, трябва да се вписват под формата n1an3 (напр. 2123, 34d5). Четирите знака представляват кодове въз основа на собствената номенклатура на съответната държава.
Въвежда се поредният номер на стоката в придружаващия документ (напр. сертификат, лиценз, разрешително, документ за въвеждане и т.н.), съответстващ на въпросната стока.
Въвежда се допълнителна информация, отнасяща се до придружаващия документ. Този елемент от данни позволява на икономическия оператор да предостави допълнителна информация, свързана с придружаващия документ.
Референтен номер за всяка съставена допълнителна декларация, която не е обхваната от придружаващ документ, транспортен документ или допълнителна информация.
Като се използват съответните кодове, се въвеждат данните, които се изискват от евентуално приложими специфични правила. Кодовете и техните формати, които трябва да се използват, са: Кодовете на договарящите страни за допълнителни данни трябва да се вписват под формата a1an3. Списъкът на допълнителните данни, както и на техните съответни кодове, може да бъде намерен в базата данни на ТАРИК. Държавите може да определят национални кодове. Националните допълнителни данни и техните кодове трябва да се вписват под формата n1an3, след който евентуално следват идентификационен номер или други разпознаваеми референтни данни. Четирите знака представляват кодове въз основа на собствената номенклатура на съответната държава.
Този елемент от данни включва вида и референтните данни на транспортния документ.
За колона D3: Този елемент от данни включва референтните данни на транспортния документ, който се използва като декларация за транзит.
Като се използват съответните кодове, се посочва видът на документа. Кодовете, които трябва да се използват, са: Кодовете може да бъдат намерени в базата данни ТАРИК.
Този запис се отнася до уникалния референтен номер на пратката, определен от съответното лице за въпросната пратка. Той може да бъде под формата на код СМО (ISO 15459) или негов еквивалент. Той предоставя достъп до базови търговски данни, които са от интерес за митническите органи.
Използва се местният референтен номер (LRN). Той се определя на национално равнище и се попълва от декларатора в съгласие с компетентните органи за идентифициране на всяка една отделна декларация.
Въвежда се референтният номер на всички разрешения, необходими за декларацията и уведомлението.
Като се използват съответните кодове, се посочва видът на документа. Кодовете, които трябва да се използват, са: Кодовете може да бъдат намерени в базата данни ТАРИК. Група 13 — Страни
Страна, която изпраща стоките съгласно посоченото в договора за превоз от страната, поръчала превоза. Тази информация трябва да се предоставя, когато въпросното лице е различно от декларатора.
Въвежда се пълното име/фирма и, когато е приложимо, правната форма на страната.
Въвежда се EORI номер на изпращача или идентификационен номер на търговеца в държава с общ транзитен режим. Когато се предоставят улеснения в рамките на призната от съответната договаряща страна програма за търговско партньорство на трета държава, тази информация може да бъде под формата на издаден от третата държава уникален идентификационен номер, който е представен на съответната договаряща страна от съответната трета държава. Този номер може да се използва, когато е известен на декларатора. Кодовете, които трябва да се използват, са: Предоставеният на съответната договаряща страна уникален идентификационен номер, издаден от трета държава, има следната структура:
Код на държавата: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Въвеждат се името на улицата от адреса на страната и номерът на сградата или съоръжението.
Въвежда се кодът на държавата. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Въвежда се съответният пощенски код за свързаните данни с адреса.
Въвежда се името на града от адреса на страната.
Въвежда се името на лицето за връзка.
Въвежда се телефонният номер на лицето за връзка.
Въвежда се адресът на електронна поща на лицето за връзка.
Страна, на която стоките се изпращат фактически. Този елемент от данни и неговите поделементи могат да бъдат декларирани на ниво HI до подобрението на NCTS, посочено в приложението към Решение за изпълнение (ЕС) 2016/578, от всички договарящи страни.
Въвежда се пълното име/фирма и, когато е приложимо, правната форма на страната.
Въвежда се EORI номер или идентификационен номер на търговеца в държава с общ транзитен режим. Когато се предоставят улеснения в рамките на призната от съответната договаряща страна програма за търговско партньорство на трета държава, тази информация може да бъде под формата на издаден от третата държава уникален идентификационен номер, който е представен на съответната договаряща страна от съответната трета държава. Този номер може да се използва, когато е известен на декларатора. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използва се идентификационният номер, както е определен за ЕД 1302017000 Използва се идентификационният номер/изпращача.
Въвеждат се името на улицата от адреса на страната и номерът на сградата или съоръжението.
Въвежда се кодът на държавата. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3. За държавите с общ транзитен режим код XI не е задължителен.
Въвежда се съответният пощенски код за свързаните данни с адреса.
Въвежда се името на града от адреса на страната.
Тази информация се изисква, ако е различна от посочената в ЕД 1305000000„Декларатор“ или, където е целесъобразно, ЕД 1307000000„Титуляр на режима транзит“.
Въвежда се EORI номерът на съответното лице или идентификационният номер на търговеца в държава с общ транзитен режим. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използва се идентификационният номер, както е определен за ЕД 1302017000 Използва се идентификационният номер/изпращача.
Въвежда се съответният код, представляващ статуса на представителя. Кодовете, които трябва да се използват, са: За обозначаване на статуса на представителя преди пълното име се вписват следните кодове:
Код 3 не е от значение за митническите транзитни режими.
Въвежда се името на лицето за връзка.
Въвежда се телефонният номер на лицето за връзка.
Въвежда се адресът на електронна поща на лицето за връзка.
Въвеждат се пълното име/фирма (физическо лице или дружество) и адресът на титуляря на режима транзит. Когато е целесъобразно, се въвежда пълното име/фирма (физическо лице или дружество) на упълномощения представител, който подава декларацията за транзит за сметка на титуляря на режима.
Въвежда се EORI номерът на титуляра на режима транзит или идентификационният номер на търговеца в държава с общ транзитен режим. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използва се идентификационният номер, както е определен за ЕД 1302017000 Използва се идентификационният номер/изпращача.
Въвеждат се името на улицата от адреса на страната и номерът на сградата или съоръжението.
Въвежда се кодът на държавата. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Въвежда се съответният пощенски код за свързаните данни с адреса.
Въвежда се името на града от адреса на страната.
Въвежда се името на лицето за връзка.
Въвежда се телефонният номер на лицето за връзка.
Въвежда се адресът на електронна поща на лицето за връзка.
Тук може да се посочват допълнителните участници във веригата за доставки, за да се покаже, че цялата верига за доставки е била обхваната от икономически оператори със статус на ОИО. Ако този клас от данни се използва, трябва да се посочат ролята и идентификационният номер, в противен случай този елемент от данни е незадължителен.
EORI номерът или уникалният идентификационен номер на трета държава трябва да се декларира, когато на страната има определен такъв номер. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използва се идентификационният номер, както е определен за ЕД 1302017000 Използва се идентификационният номер/изпращача.
Въвежда се съответният код за роля, указващ ролята на допълнителните участници във веригата за доставки. Кодовете, които трябва да се използват, са: Може да се декларират следните участници:
Група 16 — Места/държави/региони
Като се използва съответният код, се вписва последната държава на получаване на стоките. Държавата на последното известно получаване на стоките се определя като последната държава, за която към момента на вдигане за митническия режим се знае, че трябва бъдат доставени стоките. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3. За държавите с общ транзитен режим код XI не е задължителен.
Като се използва съответният код, се въвежда държавата, от която се изпращат/изнасят стоките. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Този елемент от данни се изисква, когато задължителният маршрут е определен от отправното митническо учреждение (вж. 1617000000 Задължителен маршрут). Идентифициране в хронологичен ред на държавите, през които преминават стоките между държавата на тръгване и получаване. Тук се включват и държавите на тръгване и на получаване на стоките.
Въвежда се съответният или съответните кодове на държавите в правилната последователност на маршрута на пратката. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Идентифициране на морско пристанище, летище, товарен терминал, железопътна гара или друго място, където стоките се натоварват на транспортното средство, което се използва за техния превоз, включително държавата, в която се намира. Когато е налице, се предоставя код за определяне на местонахождението. В случай че не е налице код по UN/LOCODE за съответното място, след кода на държавата се посочва наименованието на мястото с максимална точност.
Когато кодът по UN/LOCODE не е наличен, се въвежда кодът на държавата, където стоките се натоварват на транспортното средство, с което ще прекосят границата на договарящата страна. Кодовете, които трябва да се използват, са: Ако мястото на товарене не е обозначено с код по UN/LOCODE, държавата, в която се намира мястото на товарене, се обозначава с кода на държавата, посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Въвежда се код по UN/LOCODE за мястото, където стоките се натоварват на транспортното средство, с което ще прекосят границата на договарящата страна. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код по UN/LOCODE, както е посочен в уводна бележка 8, точка 4.
Когато кодът по UN/LOCODE не е наличен, се въвежда името на мястото, където стоките се натоварват на транспортното средство, с което ще прекосят границата на договарящата страна..
Като се използват съответните кодове, се въвежда мястото, където стоките могат да бъдат проверени. Това място трябва да бъде дадено достатъчно точно, за да позволи на митническите органи да извършват физическа проверка на стоките. По едно и също време трябва да се използва само един вид местонахождение.
Използват се кодовете, посочени в списъка с кодове по UN/LOCODE за отделните държави. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код по UN/LOCODE, както е посочен в уводна бележка 8, точка 4.
Въвежда се съответният код, посочен за вида местонахождение. Кодовете, които трябва да се използват, са: За вида местонахождение се използват следните кодове:
Въвежда се съответният код за идентификация на местонахождението. Въз основа на използвания квалификатор се предоставя само относимият идентификатор. Кодовете, които трябва да се използват, са: За идентифициране на местонахождението се използва един от следните идентификатори:
Ако за идентифициране на местонахождението се използва код X (EORI номер) или код Y (номер на разрешението) и съответният EORI номер или номер на разрешението обхваща повече от едно местонахождение, за недвусмислено идентифициране на местонахождението може да се използва допълнителен идентификатор.
Въвежда се кодът на съответното митническо учреждение, в което стоките са на разположение за допълнителен митнически контрол.
Като се използва съответният код, се въвежда референтният номер на митническото учреждение, където стоките са на разположение за допълнителен митнически контрол. Кодовете, които трябва да се използват, са: Идентификаторът на митническото учреждение трябва да следва структурата, определена за ЕД 1705001000 Получаващо митническо учреждение/Референтен номер.
Въвеждат се съответните координати от глобалната навигационна спътникова система (ГНСС), където стоките са на разположение.
Въвежда се географската ширина на мястото, където стоките са на разположение.
Въвежда се географската дължина на мястото, където стоките са на разположение.
Използва се идентификационният номер на икономическия оператор, в чиито помещения могат да бъдат проверени стоките.
Въвежда се EORI номер или идентификационен номер на търговеца в държавата с общ транзитен режим на титуляря на разрешението. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използва се идентификационният номер, както е определен за ЕД 1302017000 Използва се идентификационният номер/изпращача.
Въвежда се номерът на разрешението на съответното място.
В случай на няколко помещения, за да се посочи с по-голяма точност мястото във връзка с EORI, идентификационен номер на търговеца в държава с общ транзитен режим или разрешение, се въвежда съответният код, когато е приложимо.
Въвеждат се съответните улица и номер.
Въвежда се кодът на държавата. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Въвежда се съответният пощенски код за свързаните данни с адреса.
Въвежда се името на града от адреса на страната.
Този подклас може да се използва, когато е възможно местонахождението на стоките да се определи по пощенския код, допълнен при необходимост с номера на сградата.
Въвежда се кодът на държавата. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Въвежда се съответният пощенски код за свързаното местонахождение на стоките.
Въвежда се съответният номер на сграда за свързаното местонахождение на стоките.
Въвежда се името на лицето за връзка.
Въвежда се телефонният номер на лицето за връзка.
Въвежда се адресът на електронна поща на лицето за връзка.
Като се използват съответните кодове, се посочва дали се прилага задължителният маршрут. Задължителният маршрут определя пътя, по който стоките се придвижват от отправното митническо учреждение до получаващото митническо учреждение по икономически обоснован маршрут. Кодовете, които трябва да се използват, са: Съответните кодове са поместени по-долу:
Група 17 — Митнически учреждения
Като се използва съответният код, се въвежда референтният номер на митническото учреждение, където започва транзитната операция. Кодовете, които трябва да се използват, са: Идентификаторът на митническото учреждение трябва да следва структурата, определена за ЕД 1705001000 Получаващо митническо учреждение/Референтен номер.
Вписва се кодът на предвиденото митническо учреждение, в чиято подведомственост е пунктът на въвеждане на митническата територия на дадена договаряща страна, когато стоките се движат под режима транзит; или митническото учреждение, в чиято подведомственост е пунктът на напускане на територията на дадена договаряща страна, когато стоките напускат тази територия в хода на операция по транзит през граница между тази договаряща страна и трета държава. Като се използва съответният код, се въвежда референтният номер на съответното митническо учреждение. Кодовете, които трябва да се използват, са: Идентификаторът на митническото учреждение трябва да следва структурата, определена за ЕД 1705001000 Получаващо митническо учреждение/Референтен номер.
Като се използва съответният код, се въвежда референтният номер на митническото учреждение, където приключва транзитната операция. Кодовете и техните формати, които трябва да се използват, са: Използват се кодове (an8) със следната структура:
Пример: BEBRU000: BE = код на Белгия по ISO 3166, BRU = код на град Брюксел по UN/LOCODE, 000 обозначава неизползваното подразделение.
Като се използва съответният код, се въвежда референтният номер на съответното учреждение. Този елемент от данни се изисква, когато декларацията за транзит е комбинирана с обобщена декларация за напускане. Въвежда се кодът на планираното митническо учреждение, където транзитното движение напуска зоната за сигурност и безопасност. За държавите – членки на Европейския съюз, този елемент от данни не се изисква, когато транзитното движение следва режим износ. Кодовете, които трябва да се използват, са: Идентификаторът на митническото учреждение трябва да следва структурата, определена за ЕД 1705001000 Получаващо митническо учреждение/Референтен номер. Група 18 — Идентификационни данни на стоките
Въвежда се нетната маса, изразена в килограми, на стоките, описани в съответната стокова позиция в декларацията. Нетната маса е масата на стоките без опаковката. Когато нетна маса над 1 kg включва част от единица (kg), тя може да бъде закръглена по следния начин:
Нетна маса под 1 kg се въвежда като „0“, последвана от десетична запетая и до 6 знака след нея, като се отстраняват всички „0“ в края на количеството (напр. опаковка от 123 грама се вписва като 0,123, опаковка от 3 грама и 40 милиграма — като 0,00304, а опаковка от 654 милиграма — като 0,000654).
Брутната маса е теглото на стоките от декларацията, включително опаковката, но без оборудването на превозвача. Когато брутна маса над 1 kg включва част от единица (kg), тя може да бъде закръглена по следния начин:
Брутна маса под 1 kg се въвежда като „0“, последвана от десетична запетая и до 6 знака след нея, като се отстраняват всички „0“ в края на количеството (напр. опаковка от 123 грама се вписва като 0,123, опаковка от 3 грама и 40 милиграма — като 0,00304, а опаковка от 654 милиграма — като 0,000654). Въвежда се брутната маса, изразена в килограми, на стоките, описани в съответната стокова позиция. Когато декларацията обхваща няколко стокови позиции, които се отнасят до стоки, опаковани заедно по начин, който не позволява да се определи брутната маса на стоките от всички стокови позиции, на общо равнище се вписва само общата брутна маса.
Когато деклараторът представи код CUS за химични вещества и препарати, държавите може да отменят изискването за предоставяне на точно описание на стоките. Това означава обичайното им търговско описание. Ако трябва да се предостави кодът на стоките, описанието трябва да бъде достатъчно точно, за да могат стоките да бъдат класирани.
Този елемент от данни е свързан с подробности за опаковката на стоките, които са обект на декларацията или уведомлението.
Код, който указва вида опаковка. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код за вида опаковка, както е посочен в уводна бележка 8, точка 1.
Общ брой опаковки въз основа на най-малката външна опаковъчна единица. Брой отделни стоки, опаковани по такъв начин, че да не могат да бъдат разделени, без първо да се развали опаковката, или брой отделни бройки, ако стоките не са опаковани. Тази информация не се предоставя, когато стоките са в насипно състояние.
Свободно описание на обозначенията и номерата на транспортните единици или опаковки.
Номерът CUS (Customs Union and Statistics) е идентификаторът, който се дава в рамките на Европейския митнически опис на химичните вещества (ECICS) предимно на химични вещества и препарати. Деклараторът може да предостави този код на доброволна основа, когато за съответните стоки не съществува мярка, посочена в законодателството на договарящите страни, т.е. когато предоставянето на този код ще представлява по-малка тежест от пълното текстово описание на продукта. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код CUS, както е посочен в уводна бележка 8, точка 9.
Използва се най-малко кодът на подпозицията по Хармонизираната система.
Въвежда се кодът на подпозицията по Хармонизираната система на декларираните стоки (шестцифрения код по ХС). Кодовете, които трябва да се използват, са: Кодовете може да бъдат намерени в базата данни ТАРИК.
Въвеждат се двете допълнителни цифри от кода по Комбинираната номенклатура, когато това се изисква от законодателството на договарящите страни. Кодовете, които трябва да се използват, са: Кодовете може да бъдат намерени в базата данни ТАРИК. Група 19 — Информация за транспортирането (видове, средства и оборудване)
Като се използва съответният код, се посочва предполагаемата ситуация при преминаване на външната граница на договарящата страна, въз основа на наличната информация към момента на изпълнение на формалностите по износа. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използват се следните кодове:
Като се използва съответният код, се въвежда видът транспорт, отговарящ на активното транспортно средство, което се очаква да бъде използвано при напускане на митническата територия на договарящата страна. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използват се следните кодове:
Като се използва съответният код, се въвежда видът транспорт при тръгване. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използват се кодовете, посочени в настоящия дял за ЕД 1903000000„Вид транспорт на границата“.
За морски транспорт или транспорт по вътрешни водни пътища тази информация е под формата на идентификационен номер на кораба по ММО или уникален европейски идентификационен номер на плавателния съд (код ENI). За други видове транспорт методът за идентифициране е:
Когато стоките се транспортират с влекач и ремарке, се въвеждат регистрационните номера и на влекача, и на ремаркето. Когато регистрационният номер на влекача не е известен, се въвежда регистрационният номер на ремаркето.
Като се използва съответният код, се въвежда видът идентификационен номер. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използват се следните кодове:
Като се използва съответният код, се въвежда националността на транспортното средство (или тази на транспортното средство, задвижващо останалите, ако има няколко транспортни средства), на които стоките са непосредствено натоварени към момента на извършване на формалностите по транзита. Когато стоките се транспортират с влекач и ремарке, се въвежда националността и на влекача, и на ремаркето. Когато националността на влекача не е известна, се въвежда националността на ремаркето. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
За всеки контейнер, въведете номера или номерата на стоковите позиции за стоките, транспортирани в този контейнер.
Обозначения (букви и/или цифри), които идентифицират контейнера. При видове транспорт, различни от въздушния, контейнер е специален съд с форма на кутия за превоз на товари, усилен и с възможност за поставяне едно върху друго, както и позволяващ хоризонтално или вертикално пренасяне. При въздушния транспорт контейнер е специален съд с форма на кутия за превоз на товари, усилен и позволяващ хоризонтално или вертикално пренасяне. В контекста на този елемент от данни, сменяемите каросерии и полуремаркета, използвани за шосеен и железопътен транспорт, се считат за контейнери. Ако е приложимо, за контейнери, обхванати от стандарта ISO 6346, наред с идентификационния номер на контейнера се предоставя и идентификаторът (префикс), даден от Международното бюро по контейнерите и интермодалния транспорт (BIC). За сменяеми каросерии и полуремаркета се използва кодът на интермодалните товарни единици ILU, въведен от Европейския стандарт EN 13044.
Като се използва съответният код, се въвежда референтният номер на митническото учреждение, където активното транспортно средство преминава границата на договарящата страна. Кодовете, които трябва да се използват, са: Идентификаторът на митническото учреждение трябва да следва структурата, определена за ЕД 1705001000 Получаващо митническо учреждение/Референтен номер.
Въвеждат се идентификационните данни на активното транспортно средство, което преминава границата на договарящата страна. При комбиниран транспорт или когато се използват няколко транспортни средства, активно транспортно средство е това, което задвижва целия състав. Например при камион, намиращ се на борда на морски плавателен съд, активното транспортно средство се явява корабът. При влекач и ремарке активното транспортно средство се явява влекачът. В зависимост от транспортното средство се въвеждат следните идентификационни данни:
Като се използва съответният код, се въвежда видът идентификационен номер. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използват се кодовете, определени в настоящия дял за ЕД 1905061000 Транспортно средство при тръгване/„Вид идентификация“.
Като се използва съответният код, се въвежда националността на активното транспортно средство, което преминава границата на договарящата страна. При комбиниран транспорт или когато се използват няколко транспортни средства, активно транспортно средство е това, което задвижва целия състав. Например при камион, намиращ се на борда на морски плавателен съд, активното транспортно средство се явява корабът. При влекач и ремарке активното транспортно средство се явява влекачът. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на държавата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 3.
Идентификационни данни на пътуването на транспортното средство, например номер на рейса, номер на полета по IATA, номер на пътуването — според случая. При въздушен транспорт, когато операторът на въздухоплавателното средство превозва стоки при договореност за споделяне на кодове или подобна договореност с партньори, се използва номерата на полета на партньорите.
Въвежда се броят на пломбите, поставени на транспортното оборудване — в съответните случаи.
Информацията се предоставя, когато одобрен изпращач подава декларация, за която разрешителното му изисква използването на пломби от специален вид, или на титуляр на режим транзит е разрешено използването на пломби от специален вид. Група 99 — Други елементи от данни (статистически данни, обезпечения, данни относно тарифите)
Като се използват съответните кодове, се въвежда видът обезпечение, използвано за транзитната операция. Кодовете, които трябва да се използват, са: Използват се следните кодове:
Въвежда се референтният номер на обезпечението.
Въвежда се кодът за достъп.
Като се използва съответният код, се въвежда валутата, в която се определя сумата, която трябва да бъде покрита. Кодовете, които трябва да се използват, са: Код на валутата, както е посочен в уводна бележка 8, точка 2.
Въвежда се размерът на митническото задължение, което може да възникне или е възникнало във връзка с тази конкретна декларация, който съответно трябва да бъде покрит от обезпечението.
Въвежда се референтният номер на другото обезпечение, използвано за операцията ДЯЛ IV ОБОЗНАЧЕНИЯ НА ОТДЕЛНИТЕ ЕЗИЦИ И КОДОВЕ НА ОБОЗНАЧЕНИЯТА
|
8) |
Приложение Б6а се заличава. |
(*1) Броят елементи за „Брой пломби“ трябва да се разбира във връзка с транспортното оборудване, т.е. 1x за контейнер.
(*2) За държавите — членки на Европейския съюз.
ПРИЛОЖЕНИЕ В
Допълнение IV към Конвенцията се заменя със следното:
„ДОПЪЛНЕНИЕ IV
ВЗАИМНА ПОМОЩ ЗА СЪБИРАНЕ НА ВЗЕМАНИЯ
Предмет
Член 1
Настоящото допълнение определя правилата за обезпечаване събирането на посочените в член 3 вземания, възникнали в друга държава. Разпоредбите за прилагане са посочени в приложение I към настоящото допълнение.
Определения
Член 2
В настоящото допълнение:
— |
„запитващ орган“ е компетентният орган на държава, която отправя искане за помощ във връзка с посочените в член 3 вземания; |
— |
„запитан орган“ е компетентният орган на държава, до която е отправено искане за помощ. |
Обхват
Член 3
Настоящото допълнение се прилага по отношение на:
а) |
всички вземания, свързани със задължения по член 3, точка 1 от допълнение I, дължими във връзка с операция по общ транзит, предприета след влизането в сила на настоящото допълнение; |
б) |
лихви и разноски, свързани със събирането на горепосочените вземания. |
Искане за информация
Член 4
1. По искане на запитващия орган, запитаният орган предоставя информация, необходима на запитващия орган във връзка със събирането на вземанията, предмет на искането.
За да получи тази информация, запитаният орган следва да използва предоставените му от законовите и подзаконови нормативни актове правомощия, свързани със събирането на подобни вземания, възникнали в неговата държава.
2. Искането за информация трябва да съдържа поне следната информация:
а) |
име/фирма, адрес и други данни, които са от значение за идентифицирането на лицето, за което се отнася информацията, която трябва да се предостави; |
б) |
информация, свързана с вземането(ията), като например вид и размер на вземането; |
в) |
всякаква друга информация, ако е необходимо. |
3. Запитаният орган не е длъжен да предостави информация:
а) |
която не е в състояние да събере с оглед събиране на подобни вземания, възникнали в неговата държава; |
б) |
която би довела до разкриване на търговска, промишлена или професионална тайна; или |
в) |
разкриването на която може да застраши сигурността или да противоречи на обществения ред на неговата държава. |
4. Запитаният орган съобщава на запитващия орган мотивите на отказа си да предостави информация.
5. Получената съгласно тази разпоредба информация може да се използва единствено за целите на настоящата конвенция и се ползва в получилата я държава със защитата, която нейното вътрешно право предоставя на информация от подобно естество. Информацията може да се използва за други цели единствено въз основа на писмено съгласие на компетентния орган, който я е предоставил и в рамките на определените от него ограничения.
6. Искането за информация се съставя по образеца в приложение II към настоящото допълнение.
Искане за уведомяване
Член 5
1. По искане на запитващия орган и в съответствие с действащите правни норми за нотифицирането на подобни актове и решения в държавата на запитания орган, същият нотифицира на адресата всички актове и решения, включително правораздавателните, които са издадени от държавата на запитващия орган и са свързани с вземане и/или неговото събиране.
2. Искането за уведомяване трябва да съдържа поне следната информация:
а) |
име/фирма, адрес и други данни, които са от значение за идентифицирането на адресата; |
б) |
характер и предмет на инструмента (или решението), за което трябва да се изпрати уведомление; |
в) |
информация, свързана с вземането(ията), Например вид и размер на вземането |
г) |
всякаква друга информация, ако е необходимо. |
2a. Запитващият орган подава искане за уведомяване само когато не е възможно уведомяването да се извърши в неговата държава, в съответствие с разпоредбите, уреждащи уведомяването относно съответния документ, или когато това уведомяване би довело до несъразмерни затруднения.
3. Запитаният орган уведомява без отлагане запитващия орган за предприетите действия във връзка с искането за уведомяване, и по-специално за датата, на която актът или решението са изпратени на адресата.
4. Искането за уведомяване се съставя по образеца в приложение III към настоящото допълнение.
Искане за събиране
Член 6
1. По искане на запитващия орган запитаният орган събира вземания, които са предмет на изпълнително основание съгласно законовите и подзаконови нормативни актове, приложими по отношение на събирането на подобни вземания, възникнали в държавата, в която се намира запитаният орган.
2. За целта всички вземания, за които има искане за събиране се считат за вземания, възникнали в държавата, в която се намира запитаният орган, освен в случаите, когато се прилага член 12.
Член 7
1. Искането за събиране на вземания, което запитващият орган отправя до запитания орган, трябва да бъде придружено от оригинал или заверен препис от изпълнителното основание, издадено в държавата на запитващият орган, а когато е необходимо, и оригинал или заверен препис от други документи, необходими за събирането на вземания.
2. Запитващият орган не може да отправя искане за събиране на вземания, освен в случаите, в които:
а) |
искането и/или изпълнителното основание не са оспорени в държавата, в която същият се намира; |
б) |
е приложил, в държавата в която се намира, съответната процедура за събиране въз основа на документ съгласно параграф 1 и взетите мерки не са довели до плащане на целия размер на искането; |
в) |
искането надвишава 1 500 EUR. Равностойността в национална валута на сумата, изразена в евро, се изчислява в съответствие с разпоредбите на член 22 от допълнение II. |
3. Искането за събиране трябва да съдържа поне следната информация:
а) |
име/фирма, адрес и други данни, които са от значение за идентифицирането на съответното лице; |
б) |
точен вид на вземането(ията); |
в) |
размер на вземането(ията); |
г) |
друга информация, ако е необходимо; |
д) |
информация от запитващият орган за датата, на която настъпва изпълнението съгласно действащите в неговата държава правни норми, както и потвърждение, че са спазени определените в параграф 2 условия. |
4. Когато запитващият орган получи информация, свързана със случая, дал основание за отправяне на искане за събиране, той я изпраща незабавно на запитания орган.
Член 8
Ако е необходимо и в съответствие с действащите разпоредби в държавата на запитания орган, изпълнителното основание се приема, признава, допълва или замества с подобен документ, допускащ изпълнение на територията на тази държава.
Приемането, признаването, допълването или заместването трябва да се извършат във възможно най-кратък срок след получаване на искането за събиране. Същите не могат да бъдат отказани при условие че съставянето на изпълнителното основание в държавата на запитващия орган е законосъобразно.
Когато някоя от тези формалности доведе до обжалване или оспорване на издадените от запитващия орган искане и/или изпълнително основание, се прилага член 12.
Член 9
1. Вземанията се събират в паричната единица на държавата, в която се намира запитаният орган.
2. Когато действащите в неговата държава законови и подзаконови нормативни актове позволяват това, запитаният орган може да отсрочи или разсрочи плащането. Лихвите, свързани с постановеното от него отсрочване или разсрочване, се превеждат на запитващия орган.
На същия се превеждат и всички други лихви, произтичащи от късното плащане съгласно действащите в държавата на запитания орган законови и подзаконови нормативни актове.
Член 10
Исканията за събиране се разглеждат по общия ред в държавата, в която се намира запитаният орган.
Член 11
Запитаният орган уведомява незабавно запитващият орган относно предприетите действия по повод искането за събиране.
Спорове
Член 12
1. Когато в хода на процедурата за събиране, вземането и/или изпълнителното основание, издадено в държавата на запитващия орган, са оспорени от заинтересовано лице, последното отнася спора до компетентния орган на тази държава в съответствие с действащите в нея правни норми. Запитващият орган трябва да уведоми запитания орган за това обстоятелство. Заинтересованото лице може също да нотифицира запитания орган за това обстоятелство.
2. След като получи от запитващия орган или заинтересованото лице съобщението съгласно параграф 1, запитаният орган следва да спре процедурата за изпълнение, докато компетентния орган се произнесе с решение по спора.
2a. Когато счете това за необходимо и независимо от член 13, запитаният орган може да наложи обезпечителни мерки с оглед обезпечаване на събирането, доколкото действащите в държавата му законови и подзаконови нормативни актове предвиждат такава възможност по отношение на подобни вземания.
3. Когато мерките за принудително изпълнение, наложени в държавата, в която се намира запитаният орган, са оспорени, спорът се отнася до компетентния орган на тази държава в съответствие с действащите в нея правни норми.
4. Когато компетентният орган, до който съгласно параграф 1 е отнесен спорът, е административна или съдебна юрисдикция, неговото решение, при условие че е в полза на запитващия орган и допуска събиране на вземания в държавата му, представлява „изпълнително основание“ по смисъла на членове 6, 7 и 8 и въз основа на това решение се осъществява събирането на вземанията.
Искане за обезпечителни мерки
Член 13
1. По искане на запитващия орган запитаният орган предприема обезпечителни мерки, ако това е позволено съгласно националното му законодателство и в съответствие с националните му административни практики, за да осигури събирането, когато вземане или изпълнително основание в държавата на запитващия орган се оспорва към момента на подаване на искането или когато вземането все още не е предмет на изпълнително основание в държавата на запитващия орган, доколкото съгласно националното законодателство и административните практики в тази държава също са позволени обезпечителни мерки в подобна ситуация.
1a. Искането за обезпечителни мерки може да бъде придружено от други документи, свързани с вземанията, издадени в държавата, в която се намира запитващият орган.
2. Член 6, член 7, параграфи 3 и 4, както и членове 8, 11, 12 и 14 се прилагат mutatis mutandis, за да влязат в сила разпоредбите на параграф 1.
3. Искането за налагане на обезпечителни мерки се съставя по образеца в приложение IV към настоящото допълнение.
Изключения
Член 14
Запитаният орган не е длъжен:
а) |
да предостави предвидената в членове 6 до 13 помощ когато, поради положението на длъжника, събирането на вземанията може да причини сериозни икономически или социални затруднения в държавата на запитания орган, доколкото действащите законови и подзаконови разпоредби и административни практики в тази държава позволяват подобно изключение по отношение на националните вземания; |
б) |
да допусне събиране на вземания ако счита, че това може да навреди на държавната политика или други значими интереси на държавата, в която този орган се намира; |
в) |
да предприеме събиране на вземания при положение, че запитващият орган не е изчерпил всички средства за събиране на територията на своята държава; |
г) |
да предоставя помощ, ако общият размер на вземанията, за които се иска помощ, е по-малък от 1 500 EUR. |
Запитаният орган съобщава на запитващия орган мотивите си за отказа да изпълни дадено искане за помощ.
Член 15
1. Относно давностния срок се прилага единствено действащото в държавата на запитващия орган законодателство.
2. Мерките, предприети от запитания орган във връзка със събирането на вземания въз основа на искане за помощ, които при налагането им от запитващия орган биха имали за последица спиране, прекъсване или удължаване на давностния срок съгласно действащото в държавата му законодателство, се считат за приложени в тази държава, що се отнася до спирането, прекъсването или удължаването на давностния срок.
3. Запитващият орган и запитаният орган се уведомяват взаимно за всяко действие, което прекъсва, спира или удължава давностния срок на вземането, по отношение на което е подадено искане за събиране или обезпечителни мерки, или което действие може да има такава последица.
Поверителност
Член 16
Изпратените на запитания орган документи и информация съгласно настоящото допълнение могат да се предоставят от него единствено:
а) |
на лице, посочено в искането за помощ; |
б) |
на лица и органи, отговарящи за събирането на вземания и изключително за тази цел; |
в) |
съдебни органи, разглеждащи спорове относно събиране на вземания. |
Езици
Член 17
1. Исканията за предоставяне на помощ и съответните документи следва да са придружени от превод на официалния език или официалните езици на държавата, в която се намира запитаният орган, или на приет от него език.
2. Информацията и другите елементи, предоставени от запитания орган на запитващия орган, се предават на официалния език или на един от официалните езици на държавата, в която се намира запитаният орган или на друг език, съгласуван между запитващия и запитания орган.
Разходи
Член 18
1. Засегнатите държави се отказват от взаимни претенции за възстановяване на разноски по повод взаимна помощ, която са предоставили съгласно настоящото допълнение.
Все пак в случаите, когато събирането създава особени затруднения, свързано е с разходи в особено големи размери или с борбата с организираната престъпност, запитващият орган и запитаният орган имат право да договорят специални условия и ред за възстановяване на разходите за съответните случаи.
2. Независимо от параграф 1 държавата на запитващия орган носи отговорност спрямо държавата на запитания орган относно разноските, възникнали в резултат на действия, чието предприемане е обявено за неоснователно, предвид вида на вземането или изпълнителното основание, издадено от запитващия орган.
Упълномощени органи
Член 19
Държавите предоставят на Комисията списък с компетентните органи, упълномощени да отправят или получават искания за помощ, и я информират за всички последващи промени в него.
Комисията предоставя достъп до получената информация на останалите държави.
Членове 20—22
(Настоящото допълнение не съдържа членове 20—22)
Заключителни разпоредби
Член 23
Разпоредбите на настоящото допълнение не засягат правото на отделните държави понастоящем или в бъдеще да приемат мерки с оглед по-тясна взаимна помощ въз основа на споразумения или спогодби, включително такива за съобщаване на правни или фактически действия.
Членове 24—26
(Настоящото допълнение не съдържа членове 24—26)
ПРИЛОЖЕНИЯ КЪМ ДОПЪЛНЕНИЕ IV
ПРИЛОЖЕНИЕ I
РАЗПОРЕДБИ ЗА ПРИЛАГАНЕ
ДЯЛ I
Обхват
Член 1
1. Настоящото приложение съдържа подробни правила относно прилагането на допълнение IV.
2. Настоящото приложение съдържа подробни правила и относно обмена и превеждането на събраните суми.
ДЯЛ II
Общи разпоредби
Член 1a
1. Запитващият орган може да отправи искане за помощ във връзка с едно или няколко вземания, когато те са задължение на едно и също лице.
2. Искането за информация, за уведомяване, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки може да се отнася до всяко от следните лица:
а) |
длъжника или длъжниците; |
б) |
всяко лице, което отговаря за уреждане на вземането съгласно действащото законодателство на държавата, в която се намира запитващият орган. |
Когато запитващият орган има информация, че трето лице държи активи, собственост на едно от посочените в предходната алинея лица, искането може да се отнася и до него.
3. Ако запитаният орган откаже да изпълни искане за помощ, той уведомява запитващия орган за причините за своя отказ, като посочва разпоредбите на член 4, параграф 3 от допълнение IV, на които се позовава. Това уведомяване се извършва от запитания орган веднага след като той вземе съответното решение и във всеки случай в срок от един месец от датата на потвърждаване на получаването на искането.
4. Във всяко искане за информация, за уведомяване, за събиране на вземания или за обезпечителни мерки се посочва дали подобно искане е било отправено до който и да е друг орган.
ДЯЛ III
Искане за информация
Член 2
Искането за информация съгласно член 4 от допълнение IV е писмено в съответствие с образеца в приложение II. Горепосоченото искане носи официалния печат на запитващия орган и подписа на длъжностното лице, надлежно упълномощено за това.
(Настоящото допълнение не съдържа член 3)
Член 4
Запитаният орган потвърждава получаването на искане за информация писмено (например по електронна поща или факс) във възможно най-кратък срок или най-късно седем дни от датата на получаване.
При получаване на искането, ако е целесъобразно, запитаният орган се обръща към запитващия орган с молба за предоставяне на необходимата допълнителна информация. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 5
1. Запитаният орган изпраща на запитвaщия орган всяка искана информация веднага след получаването ѝ.
2. Когато поради особеностите на случая цялата или част от исканата информация не може да бъде предоставена в разумен срок, запитаният орган уведомява запитващия орган, като посочи причините за това.
3. Във всеки случай в края на шестмесечния период от датата на потвърждаване на получаване на искането запитаният орган информира запитващия орган за резултата от разследванията, които е провел, за да получи исканата информация.
4. В светлината на получената от запитания орган информация, запитващият орган може да поиска от последния продължаване на неговите разследвания. Това искане се прави писмено (например по електронна поща или факс) в двумесечен срок от получаване на резултатите от извършените от запитания орган разследвания и се разглежда от същия в съответствие с разпоредбите, приложими спрямо първоначалното искане.
(Настоящото допълнение не съдържа член 6)
Член 7
Запитващият орган може по всяко време да оттегли искането си за информация, изпратено до запитания орган. Решението за оттегляне се съобщава на последния писмено (например по електронна поща или факс).
ДЯЛ IV
Искане за уведомяване
Член 8
Искането за уведомяване съгласно член 5 от допълнение IV се съставя в писмен вид в два екземпляра по образеца в приложение III. Горепосоченото искане носи официалния печат на запитващия орган и подписа на длъжностното лице, надлежно упълномощено за това.
Две копия от документа (или решението), за който се изисква уведомяване, се прилагат към искането, упоменато в предходния параграф.
Член 9
Искането за уведомяване може да е свързано с всяко физическо или юридическо лице, което в съответствие с действащото в държавата на запитващия орган законодателство се уведомява за акт или решение, които засягат съответното лице.
Член 10
1. Незабавно след като получи искането за уведомяване, запитаният орган взема необходимите мерки с цел извършване на уведомяването съгласно действащото в държавата му законодателство.
При необходимост, но без да нарушава крайния срок за уведомяване, посочен в искането за уведомяване, запитаният орган иска от запитващия орган да му предостави допълнителна информация.
Запитващият орган предоставя цялата допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
2. Запитаният орган уведомява запитващия орган за датата на уведомяването веднага след извършването му, като му върне едно от копията от неговото искане с надлежно попълнено удостоверение на обратната страна.
ДЯЛ V
Искане за събиране и/или за налагане на обезпечителни мерки
Член 11
1. Искането за събиране и/или за налагане на обезпечителни мерки съгласно членове 6 и 13 от допълнение IV се съставя в писмен вид по образеца в приложение IV. Искането, което включва декларация, че в конкретния случай са изпълнени предвидените в допълнение IV условия за откриване на процедура за взаимна помощ, носи официалния печат на запитващия орган и подписа на длъжностното лице, надлежно упълномощено за това.
2. Изпълнителното основание в държавата на запитания орган, придружаващ искането, се попълва от запитващия орган или на негова отговорност въз основа на първоначалното изпълнително основание в държавата на запитващия орган.
2a. Изпълнителното основание може да бъде издадено във връзка с няколко вземания, при условие че се отнася до едно и също лице.
За целите на членове 12—19 всички искания за събиране, включени в едно-единствено изпълнително основание, се считат за едно вземане.
(Настоящото допълнение не съдържа член 12)
Член 13
1. Запитващият орган посочва размера на вземанията, подлежащи на събиране в паричната единица на неговата държава, както и в паричната единица на държавата, в която се намира запитаният орган.
2. За целите на параграф 1 за обменен курс се счита последният курс „продава“, регистриран на най-представителната фондова борса или борси в държавата на запитващия орган към датата на подписване на искането за събиране.
Член 14
1. Запитаният орган потвърждава получаването на искане за събиране и/или налагане на обезпечителни мерки писмено (например по електронна поща или факс) във възможно най-кратък срок или най-късно седем дни от датата на получаване.
2. Запитаният орган може, ако е необходимо, да поиска от запитващия орган да предостави допълнителна информация или да допълни изпълнителното основание в запитаната държава. Запитващият орган предоставя цялата необходима допълнителна информация, до която обикновено има достъп.
Член 15
1. Когато в разумен срок, като се вземе предвид спецификата на случая, цялото вземане или част от него не може да бъде събрано или не могат да бъдат наложени обезпечителни мерки, запитаният орган информира запитващия орган, като посочва причините за това.
В светлината на получената от запитания орган информация запитващият орган може да поиска от последния продължаване на процедурата за събиране и/или налагане на обезпечителни мерки. Искането е писмено (например по електронна поща или факс) в двумесечен срок от получаване на резултатите от откритата от запитания орган процедура за събиране и/или налагане на обезпечителни мерки, и се разглежда от същия в съответствие с разпоредбите, приложими спрямо първоначалното искане.
2. Не по-късно от края на всеки шестмесечен период, следващ датата на потвърждаване на получаването на искането, запитаният орган информира запитващия орган за етапа на изпълнение или за резултата от процедурата по събиране на вземане или за обезпечителни мерки.
3. Ако законовите и подзаконовите разпоредби и административните практики, действащи в държавата на запитания орган, не позволяват налагането на обезпечителни мерки или на мерки за събирането на вземане в съответствие с член 12, параграф 2а от допълнение IV, запитаният орган уведомява за това запитващия орган в най-кратък срок и при всички случаи в рамките на един месец от получаване на уведомяването, посочено в член 14, параграф 1.
Член 16
Всяко оспорване на вземането или изпълнителното основание, предприето в държавата на запитващия орган, се нотифицира незабавно на запитания орган писмено (например по електронна поща или факс) от запитващия орган след уведомяването на последния за това.
Член 17
1. Ако искането за събиране и/или налагане на обезпечителни мерки се окаже неоснователно в резултат на плащане на вземанията, обявяване на тяхната недействителност или по друга причина, запитващият орган незабавно уведомява запитания орган писмено (например по електронна поща или факс), така че последният да прекрати предприетите вече действия.
2. При изменение — независимо от причината — на размера на вземанията, предмет на искането за събиране и/или налагане на обезпечителни мерки, запитващият орган незабавно уведомява запитания орган писмено (например по електронна поща или факс).
Ако изменението представлява намаляване на размера на вземането, запитаният орган продължава действието, което е предприел, с оглед събиране на вземането и/или налагане на обезпечителни мерки, но това действие е ограничено до размера на несъбраното вземане. Ако по времето, когато запитаният орган е информиран за намалението на размера на вземането, първоначалната сума вече е била събрана от него, но процедурата по превода, посочена в член 18, все още не е започнала, запитаният орган връща надплатената сума на съответното лице.
Когато изменението се състои в увеличаване размера на вземанията, запитващият орган, във възможно най-кратък срок отправя до запитания орган допълнително искане за събиране и/или налагане на обезпечителни мерки. Последното, доколкото е възможно, се разглежда от запитания орган едновременно с първоначалното искане на запитващия орган. Когато с оглед стадия на действащата процедура съединяването на допълнителното и първоначалното искане не е възможно, запитаният орган е длъжен да вземе предвид допълнителното искане, единствено при условие че същото се отнася до размер, не по-малък от посочения в член 7 от допълнение IV.
3. За преобразуване на изменения размер на вземанията в паричната единица на държавата на запитания орган, запитващият орган прилага обменния курс, използван във връзка с първоначалното искане.
Член 18
Всяка събрана от запитания орган сума, включително лихви съгласно член 9, параграф 2 от допълнение IV, когато има такива, е обект на прехвърляне на запитващия орган в паричната единица на държавата на запитания орган. Прехвърлянето се осъществява в едномесечен срок от датата на събиране.
Ако обаче мерките за събиране на вземането, предприети от запитания орган, са обжалвани по причина, която не попада под отговорността на държавата на запитващия орган, запитаният орган може да изчака с превеждането на събраните суми по вземането до уреждането на спора, ако са изпълнени едновременно следните условия:
а) |
запитаният орган смята за възможно резултатът от обжалването да е благоприятен за съответната страна и |
б) |
запитващият орган не е декларирал, че ще възстанови вече преведените суми, ако резултатът от обжалването е благоприятен за съответната страна. |
Член 19
Независимо от събраните от запитания орган суми като лихви съгласно член 9, параграф 2 от допълнение IV, вземанията се считат за събрани съразмерно на събирането на размера в паричната единица на държавата на запитания орган въз основа на обменния курс съгласно член 13, параграф 2.
ДЯЛ VI
Общи и заключителни разпоредби
Член 20
1. Искане за помощ може да се отправи от запитващия орган във връзка с едно или няколко вземания, при условие че същите се дължат от едно и също лице.
2. Предвидената в приложения II, III и IV информация може да се изготви на обикновена хартия чрез използване на системи за обработване на данни, при условие че разпечатките съответстват на формата на формулярите, съдържащи се в приложенията.
Член 21
Информация и други данни, предоставени от запитания орган на запитващия орган се изготвят на официалния език или на един от официалните езици на държавата на запитания орган.
ПРИЛОЖЕНИЕ II
КОНВЕНЦИЯ ОТ 20 МАЙ 1987 Г. ЗА ОБЩ ТРАНЗИТЕН РЕЖИМ
(член 4 от допълнение IV)
(Описание на запитващия орган, адрес, телефон, електронна поща и номера на банкови сметки, и т.н.) |
|
… (Място и дата на изпращане на искането) |
|
|
… (Референтен номер на досието на запитващия орган) |
До … (Наименование на органа, до който е изпратено искането, пощенска кутия, място и т.н.) … … |
|
(Място, запазено за органа, до който е изпратено искането) |
ИСКАНЕ ЗА ИНФОРМАЦИЯ
Долуподписаният/долуподписаната
…
(име и длъжност)
в качеството си на представител, надлежно упълномощен от посочения по-горе запитващ орган, с настоящото отправям искане за получаване на следната информация в съответствие с член 4 от допълнение IV към Конвенцията
Информация относно въпросното лице (1 2) |
Информация, свързана с вземането(ията) |
Искана информация |
||||||||||
|
{ |
Известни (*1 *2) Предполагаеми (*1 *2) |
|
|
||||||||
|
||||||||||||
Други запитани органи |
||||||||||||
|
… (Подпис) (Официален печат) |
ПРИЛОЖЕНИЕ III
КОНВЕНЦИЯ ОТ 20 МАЙ 1987 Г. ЗА ОБЩ ТРАНЗИТЕН РЕЖИМ
(член 5 от допълнение IV)
(Описание на запитващия орган, адрес, телефон, електронна поща и номера на банкови сметки, и т.н.) |
|
… (Място и дата на изпращане на искането) |
|
|
… (Референтен номер на досието на запитващия орган) |
До … (Наименование на органа, до който е изпратено искането, пощенска кутия, място и т.н.) … … |
|
(Място, запазено за органа, до който е изпратено искането) |
ИСКАНЕ ЗА УВЕДОМЯВАНЕ
Долуподписаният/долуподписаната
…
(име и длъжност)
в качеството си на представител, надлежно упълномощен от посочения по-горе запитващ орган, с настоящото отправя искане за уведомяване съгласно член 5 от допълнение IV към Конвенцията относно следния инструмент/решение (*1 *2).
Информация относно въпросното лице (1 2) |
Характер и предмет на инструмента (или решението), за което трябва да се изпрати уведомление |
Информация, свързана с вземането(ията) |
Друга информация |
||||||||||
|
{ |
Известни (*1 *2) Предполагаеми (*1 *2) |
|
|
|
||||||||
|
|||||||||||||
… (Подпис) (Официален печат) |
УДОСТОВЕРЕНИЕ
Аз, долуподписаният, удостоверявам, че:
— |
че за инструмента/решението (*3), приложен към искането, е било предоставено уведомление на адресата, посочен във въпросното искане от ………… г. Уведомяването е направено по следния начин (3) (*3):
|
— |
че за инструмента/решението (*3), приложен към искането, не е следвало да бъде предоставено уведомление на адресата, посочен във въпросното искане, по следните причини (*3):
|
(*1) ненужното се зачерква
(1) физическо или юридическо лице
(*2) ненужното се зачерква
(2) физическо или юридическо лице
(*3) Ненужното се зачерква.
(3) Да се посочи точно дали уведомяването на адресата е извършено лично или чрез друга процедура.
ПРИЛОЖЕНИЕ IV
КОНВЕНЦИЯ ОТ 20 МАЙ 1987 Г. ЗА ОБЩ ТРАНЗИТЕН РЕЖИМ
(членове 6—13 от допълнение IV)
(Описание на запитващия орган, адрес, телефон, електронна поща и номера на банкови сметки, и т.н.) |
|
… (Място и дата на изпращане на искането) |
|
|
… (Референтен номер на досието на запитващия орган) |
До … (Наименование на органа, до който е изпратено искането, пощенска кутия, място и т.н.) … … |
|
(Място, запазено за органа, до който е изпратено искането) |
ИСКАНЕ ЗА СЪБИРАНЕ/ОБЕЗПЕЧИТЕЛНИ МЕРКИ, КОИТО ТРЯБВА ДА БЪДАТ ПРЕДПРИЕТИ (*1)
Долуподписаният/долуподписаната,
…
(име и длъжност)
в качеството си на представител, надлежно упълномощен от посочения по-горе запитващ орган, с настоящото отправям искане:
— |
за събиране на следното(ите) вземане(ия), включени в приложеното изпълнително основание съгласно член 7 от допълнение IV към Конвенцията; условията на член 7, параграф 2, букви а) и б) са изпълнени (*1), |
— |
обезпечителни мерки, които следва да се предприемат съгласно член 13 от допълнение IV към Конвенцията по отношение на лицето, посочено по-долу, по отношение на вземането(ията), включени в приложеното изпълнително основание; Прилагам изложение на мотивите за настоящото искане (*1) |
Информация относно въпросното лице (1) |
Информация, свързана с вземането(ията) |
|||||||||||
Точен вид на вземането(ията) |
Сума, изразена в паричната единица на държавата на запитващия орган |
Сума, изразена в паричната единица на държавата на запитания орган |
Използван обменен курс |
Друга информация |
||||||||
|
{ |
Известни (*1) Предполагаеми (*1) |
|
Размер на главницата (2) |
|
Дата, на която става възможно изпълнението Давностен срок Активи на длъжника, които се държат от трето лице |
||||||
… |
… |
|||||||||||
|
Размер на лихвата до датата на подписване на настоящия документ (2) |
|||||||||||
… |
… |
|||||||||||
Размер на разходите до датата на подписване на настоящия документ (2) |
||||||||||||
… (Подпис) (Официален печат) |
||||||||||||
… |
… |
|||||||||||
Общо |
||||||||||||
… |
… |
|||||||||||
Подробна информация за приложените документи |
(*1) Ненужното се зачерква
(1) Физическо или юридическо лице
(2) Когато изпълнителното основание е общо, посочете размера на отделните вземания